78 Carl Fred. Kolderup. 



Reusch's antagelse om at devonf eltenes konglomerater er 

 gamle deltadannelser kan neppe passe for Kvamshestens vældige 

 masser av bundkonglomerater og bundbreksier med de tildels 

 vældige blokker og med manglende lagning. 



Det kunde da formodes, saaledes som Helland har gjort for 

 samtlige devonfelters vedkommende, at blokkene er transportert av 

 is og at bundbreksiene og bundkonglomeratene er gamle moræne- 

 masser. Hvis dette var rigtig, burde man vel paa et av de talrike 

 brudstykker i breksiene og konglomeratene kunne paavise sikre 

 skuringsmerker; men dette har man hittil ikke kunnet. 



Helland har ogsaa selv indrommet at det er en »Mangel paa 

 Overensstemmelse, at skurede Blokke er almindelige i de diluviale 

 Massers Skurstensler, eller Boulderclay, medens det ikke er lyk- 

 kedes mig med Sikkerhed at paavise Skuringsstriber paa Konglo- 

 meratets Blokke. En Avglatning, Avrundning og korte, dype 

 nærliggende Furer eller Rids paa Overf laden har jeg iagttaget; 

 men intet der sikkert kan erkjendes som ægte Skuringsmærker, 

 saaledes som de saa ofte forekommer i de glaciale Dannelser. « 



Helland hævder imidlertid at der hvor konglomeratet mest 

 ligner skurstensleret, er bindemidlet skiferagtig, og der sitter 

 blokkene fastest, saa at deres overflate blir sjelden at se. Hvor 

 derimot blokkene lettest kan faaes ut, er bindematerialet sandstens- 

 agtig, og konglomeratet ligner diluvialkis, hvor man ikke hyppig 

 finder skurede blokker. Det vil derfor ikke være let at finde sku- 

 ringsstriper »paa disse urgamle, halvt gjemte, ofte med et kloritisk 

 Overdrag forsynede Blokke.« 



Jeg vil gjerne medgi rigtigheten herav; men det maa erindres 

 at der siden Helland skrev dette, er paavist mange sikkert glaciale, 

 gamle konglomerater som tildels er endnu ældre end vore devoniske. 

 Og den omstændighet at hverken Helland, som uten tvil har 

 søkt meget ihærdig, eller andre geologer som har arbeidet i feltene 

 har fundet sikre skuringsstriper, bevirker at man bør se sig om 

 efter andre forklaringer. 



Den omstændighet at det undre konglomerat delvis er sam- 

 menkittet av rødt sandstensbindemiddel, og at der høiere oppe i 

 konglomeratet optrær spredte lag av rød sandsten tyder paa at 

 temperaturen ikke var saa lav som en saa betydelig ansamling av 

 bræis som der her vilde bli tale om, vilde fordre. De røde sand- 

 stener taler vel heller for at forholdene maa ha været som ellers 



