Rolvsøyætten. 33 



sion, hvorved her de gamle gaarder Vistir og Tunir blir 

 opdelt. 



Her er hovedbygden i disse trakter. Her ligger det reli- 

 giøse samlingspunkt med Leikvollen og Tingvollen. Her er 

 jordrike gaarder og hele den gamle kultur fra den ældste 

 bossetnings dager. 



Men østsiden av Rolvsøy ret overfor, der er ingen gammel 

 rik kultur, og der er intet midtpunkt. Naar en høvdingeæt har 

 slaat sig ned her omkring 900 maa det altsaa ha mere bestemte 

 aarsaker. Den er da neppe utgaat av bygdens ætter paa Tune- 

 siden, og grundlaget for dens magt har mindre været jord end 

 militærstyrke, for at nytte et moderne ord. 



Vingulmark og Rolvsøyætten. 



Østfold, det gamle Vingulmarks historie i den ældste 

 vikingetid og bakenfor denne er meget lite kjendt. Hvad vi 

 vet har vi fra Snorre, men det er grund til at se kritisk paa 

 hans fortællinger. Første gang vi møter Østfold i historien 

 er i Ynglingasagaen, kap. 46. Eystein Vestfoldkonge ligger i 

 strid med kong Skjold paa Varna, en troldkunnig mand, som 

 svinger kappen efter Eysteins færd over fjorden og blaaser 

 storm for kongen, og det fører til hans død. Man har ment 

 at kilden for dette billede av kong Skjold paa Varna maa være 

 Ynglingatal (f. eks. E d v. Bull, Hist. tidsskr., 5te Række, IV, 

 p. 267). Hændelsen maa referere sig til tiden omkring 750, 

 snarere dog før. De arkeologiske forhold taler meget imot 

 Snorre her. Varna, navnet paa det nuværende Rygge, med 

 sæte paa det nuværende Værnekloster, var et smaakonge- 

 dømme, som i middelalderen endnu lever igjen i kongsgaarden 

 paa Værnekloster. Netop paa Snorres tid var Varna blit klo- 

 ster — johanniterhospital — efter kongens bestemmelse; det 

 kjendes alt i 1198 som saadant (G. Storm i Hist. tidssk., 3dje 

 Række, II, p. 85). Fra kongsgaard til kloster kjender Snorre 

 Varna. Og paa den andre siden er det ingen mulighet for arke- 

 ologisk at reise noget kongssæte paa Varna før omkr. 900. 



Vi har bevisene i det pragtfulde guldfund som er gjort 

 paa Værnekloster. Det er i literaturen gjemt bort under lokal- 



