Johs. Bøe. 



(hvor ikke fundets art kan bestemmes direkte av dets indhold) : 

 Guid findes i graver: 1) som brakteater (1 — 3), 2) som meget 

 smaa stykker betalingsguld, sjelden over 10 gr., som regel av 

 meget tynd traad, eller 3) som fingerringer. — Isikre, mark- 

 fund findes brakteater sjelden eller aldrig enkeltvis, likesaa 

 med fingerringer. Jeg har derfor fundet at burde regne enkelt- 

 fundne brakteater til mulige markfund, mens enkeltfundne 

 fingerringer bare regnes til denne gruppen, naar der foreligger 

 antydning i denne retning i fundoplysningerne. Ellers vil de 

 være nævnt i noter under teksten. Spiralringer regnes som 

 sikre markfund naar de er over en viss vegt, ca. 25 gr., ellers 

 som mulige, hvis de da ikke maa opfattes som fingerringer. — 

 Det forstaaes at det ofte blir en skjønssak at avgjøre hvad der 

 skal regnes for dette eller hint, og det er ikke til at undgaa at 

 feil begaaes til begge sider. Men motsat vilde en sikkert gjøre 

 sig skyldig i endnu større feil om en forkastet alt, hvor fund- 

 oplysninger eller fundets indhold ikke sikkert siger at et mark- 

 fund foreligger. Forøvrig tror jeg der snarere skal bebreides 

 mig for stor forsigtighet end det motsatte. 



Brakteat erne er, ogsaa for Norges vedkommende, blit type- 

 bestemt ved Montelius : Från jernåldern, Salin : D e 

 nord. guldbrakteaterna. Antikv. Tidskr. XIV 2. og 

 Janse : Den geogr. fordeling etc. Rig. 1919, s. 81, hvor- 

 for en beskrivelse her er overflødig. 



Fundene vil i det følgende bli gjennemgaat fylkesvis, og 

 vi begynder da med: 



