24 Johs. Bøe. 



v. 1.93 gr. (C. 11 420. Aarb. 1883, s. 108, nr. 58, avb. sammesteds 

 fig. 2), og endelig er en brakteat f undet paa Haugan 

 vedSandefjordi eller før 1850. (C. 1612. N, F., s. 198), 

 Avb. Alas. nr. 141b. Montelius: Från j. å: nr. 275. 



Om disse tre gjælder det at mangel paa fundoplysninger 

 gjør enhver bestemmelse av fundets art umulig 1 ). 



Telemark. 



Heddal. 



Naar vi nu forlater guldcentret — eller guldcentrene — ved 

 Kristianiaf jorden og gaar vestover langs kysten, kommer vi ind 

 i det guldfattigste strøk i hele det sydlige Norge. Fra Tele- 

 mark fylke har vi saaledes bare ett sikkert markfund, gjort paa 

 Simonnes i Heddal s. og p. i aaret 1828. Under pløining 

 f andt man her 5 brakteater og to hængesmykker i 

 form av ringer med kors i, prydet med filigransornamenter 2 ). 

 Avb. R. 296. Fundets samlede vegt er 40 gr. (B. 1878— S3, 

 1886. N. F. s. 218). 



Desuten er der paa Norgaarden, Åmotsdal s., Sel- 

 jord p., fundet en betalingsring paa 2% omgang av en 

 1.5 mm. tyk ten, avhugget i begge ender. V. 6.34 gr. (C. 19 614. 

 Aarb. 1899, s. 190, nr. 157), og paa Bø i Gjerpen s. og p. en 

 s p i r a 1 r i n g paa 1% omg. av en 1% — 3 mm. tyk ten, v. 8.42 gr. 

 (C. 7148. Aarb. 1875, s. 67, nr. 3). Om karakteren av disse to 

 fund kan intet siges. Dog tør opfattelsen av dem som markfund 

 ha grunder for sig, naar distriktets guldfattigdom tåges i be- 

 tragtning. 



Austagder. 



Øiestad. 



Som fattig maa ogsaa Austagder fylke karakteriseres, skjønt 

 det har et temmelig rikholdig guldfund fra Nese, Bygland. Før 

 vi gaar over til dette, bør imidlertid nævnes en s p i r a 1 r i n g, 



*) C. 20 873 Oldtiden VI s. 75, fingerring f. paa Ramberg, Nøtterøy, 

 medtas ikke som usikker. 



2 ) Urda I s. 297 med tildels upaalitelige avbild. Annaler 1855 s. 317 

 m. videre henvisn. Atlas nr. 131, 186, 201, 211, 212. Från j. å.: nr. 273. 



