Norske guldfund fra folkevandringstiden. 51 



fjorden ind til Voss paa den anden 1 ), likesom Høivik — Valsnos- 

 fundene vel rettest maa sættes ind i denne række. Paa disse 

 fundene følger saa en mørk kyststripe, indtil vi ved Gulosen 

 støter paa det nordlige Norges guldcentrum med fund fra Sundli 

 — Rømul — Øiaas, hvorfra saa et par spredte fund findes nord- 

 over (Risvik — Skei). At sætte Malsaaringen ind i denne grup- 

 pen, synes som før sagt, ikke rimelig. Heller ikke kan et saa 

 stort fund som Skalandsfundet tænkes som utløper fra de 

 mindre i Sørtrøndelag. 



Et forsøk paa datering. 



For tidsbestemmelsen av smykkesakene i vore guldfund 

 kan man søke støtte hos Montelius : Den nordiska jern- 

 ålderns kronologi, Svenska Forminnesf oreningens Tid- 

 skrift, bd. (IX og) X, hvor ogsaa en del av fundene er omtalt. 

 Det vil saaledes nok være mulig at naa til en nogenlunde paa- 

 ] idelig bestemmelse av tilvirkningstiden for vore guldsaker. 

 Anderledes forholder det sig naar det gjælder at fastslaa ned- 

 lægningstiden. De fleste av stykkene er brukt i længere tid — 

 hvad de ogsaa bærer sporer av, nogen er ophugget, har altsaa 

 gaat av mode, eller av anden grund mistet interessen som smyk- 

 ker og er gaat over til at bety værdimetal. Begge træk for- 

 tæller os at en længere eller kortere tid maa ha gaat fra fabri- 

 kation til nedlægning. Hvor lang, er et skjønsspørsmaal, ofte 

 en gjætning. Det er saaledes klart at de enkeltfundne stykker 

 ikke røber tiden for sin nedlægning, selv om de bærer sit f abrik- 

 stempel paa sig. Noget sikrere slutninger tillater de sammen- 

 satte fund, hvor man saa at si kan bygge sin avgjørelse paa flere 

 vidneutsagn. Med alle mulige forbehold kan da saa meget 

 siges om tidsbestemmelsen for vore guldfund: 



Sletnerfundet indeholder ved siden av B. brakteater, 

 skedememdblik 2 ) og halsring, som skulde peke paa tiden om- 



x ) Dr. Jan Petersen har gjort mig opmerksom paa at denne forbindelses- 

 linje mulig kan skimtes i vikingetiden. Etne— Suldal var da et sølvcentrum. 

 Paa Voss findes det eneste sølvfund fra det øvrige Hordaland, naar undtas 

 et lite fund fra Haus (parall. m. guldfund fra Hamre). Av Bergensfylkenes 

 tre stigbøiler er to fra Etne, den tredje fra Voss. 



2 ) Stjerna i Antikv. Tidskr. f. Sverige XVIII 4. s. 51. 



