Norske guldfund fra folkevandringstiden. 53 



gen skrive sig; men da den er ophugget, er den sikkert først 

 nedlagt i adskillig senere tid. 



Simonnesfundet fra Telemark indeholder bl. a. 3 sene 

 D'brakteaer og dateres derved til sidste halvpart av 6te aarh. 

 Austagders fund er udaterbare, idet begge indeholder betalings- 

 guld. Det samme er tilf ældet med Gaaselandfundet fra 

 Vestagder. At et litet fragment her har halvmaaneornamentet 

 siger ikke meget om nedlægningstiden, uten at fundet ialle- 

 fald maa skrive sig fra en tid ikke lite senere end 500. Om 

 de enkeltfundne spiralringer fra Lista kan intet siges. 



Jotaagbrakteatene er derimot av temmelig sen 

 D'type og turde derfor skrive sig fra tiden omkring eller sna- 

 rest efter 550. Austadbrakteatene er av professor H. Shetelig 

 (se tidl. henvisning) datert til tiden omkring 550. 



Av Rogalands mange guldfund er de fleste ikke daterbare, 

 da de for en stor del kun indeholder betalingsguld. Imidlertid 

 har vi ogsaa her stykker og brakteatfund som tillater en da- 

 tering. Saaledes viser Vashusringen baade ved form og 

 ornamenter hen paa tiden omkring 500. Meget eiendommelig 

 virker Omafundet, som ved siden av et større an tal guld- 

 barrer(?) bestaar av fingerringer, hvorav igjen de 4 er baand- 

 formede. Disse peker da tydelig ned mot romersk tid. At 

 skatten skulde være nedlagt i tidlig folkevandringstid, tør der- 

 for ikke være umulig. Maldefundet indeholder bl. a. en 

 flatoval spiralring, temmelig sene Cbrakteater og en meget sen 

 D'brakteat, hvorfor skatten maa være nedlagt i det sidste 

 avsnit av 6te aarhundrede. Fra samme tid, mulig litt tidligere, 

 tør Selvikfundet være, idet det ved siden av A'brakt. har 

 en temmelig sen Cbragt, og D'brakteater av forskjellig præg. 



Som før omtalt maa stykker som Etnemundblikket 

 henføres til tiden omkr. 500, selv om den derfra ikke kan slutte 

 til nogen bestemt nedlægningstid for dette enkelte stykke. Det 

 samme gjælder Rekvefundet fra Voss med den flatovale 

 spiralring. Av brakteatene fra Hø i vik tilhører 2 gruppe D,' 

 4 gruppe C, derav igjen den ene sen, hvorfor fundet maa hen- 

 føres til tiden efter 550. 



Det sidste nogenlunde daterbare stykke er Malsaa- 

 ringen fra Nord-Trøndelag, og selv om denne kan kun siges 



