TR 
Ö Aug ust Brinkmann. 
| 
Beskrivelse av de forefundne snyltere. 
Eimeria avium, Silvestrini og Rivolta.’) 
Syn: Psorospermium avium Siivestrini og Rivolta 1873. 
Coccidium tenellum Raillet og Lucet 1891. 
Eimeria avium Doflein o. a. 
Siden denne Sporozo blev opdaget i 1873 har den ey | gjen- 
stand for mange undersokelser. Dens komplicerte livshistorie, som 
iovrig kommer den generationscyclus, som Schaudinn i 1900 
beskrev fra Eimeria Schubergi, ganske ner, er utredet i alle de- 
taller av Fantham i 1910, som paaviste snylteren hos grousen 
(Lagopus scoticus), ved eksperimenter paaviste dens overføring fra 
individ tii individ og 1 det hele tat studerte den sygdom, som den 
foraarsaker hos grousen, mere indgaaende end næsten nogen syg- 
dom er studert hos vilde dyr. Allerede tidligere var den kjendt fra 
en del av vore husdyr blandt fuglene: høns, kalkun o. s. v. og har 
der git anledning til farlige epizootier. 
Dyrlæge Willumsen har fortjenesten av at ha paavist 
denne farlige snylter hos lirypen i Norge (T. 1916 pag. 156). 
Ansporet av den engelske grouse — undersøkelseskommissions 
beretninger og av en diskussion i Norsk Jæger- og Fiskerforening 
1) Eimeria og ikke Coccidium brukes her, som næsten overalt nu i 
literaturen, som slegtsnavn — ikke fordi tyskerne »søker at komme bort ira 
denne betegnelse og allerede har erstattet den med navnet Eimeria« (Wil- 
lumsen, T. 1916, pag. 159), men simpelthen fordi slegtsnavnet Eimeria 
er git slegten av Schneider fire aar førend Leucart indførte nav- 
net Coccidium for samme slegt. Efter de gjældende prioritetsregler i zeal 
gien skal derfor navnet Eimeria anvendes. 
