46 JO Fy Omang. 
linearibus et aliquando etiam ramo laterali instructos, acladium 
20—30 mm. vulgo valde superantes efferens, imma basi nudus, 
ad medium leviter stellatus, supra medium magis magisque floccosus, 
ubique sat frequenter et longe villosus, apice ramisque dense albido- 
floccosis et pilis basi nigra apice canescentibus frequentioribus et 
glandulis raris nigris vestitis. Folia viridia, subtus pallido-virentia, 
basalia 3—5 longissime petiolata, exferiora parvula late ovalia apice 
rotundata, basi cito contracta, minute et remote denticulata — 
dentata, intermedia ovalia vel obovata obtusa, basi cuneato-decur- 
rentia, remote et opposite dentata, interiora oboblonga obtusa — 
subacumniata, dentibus oppositis, inferioribus peracutis + ungui- 
culatis in basin sensim attenuatam descendentibus, remote dentata, 
omnia supra ad margines versus crebrius pilosa, subtus sat crebro, 
in costa dense, pilosa, petiolis dite villosis; folia caulina numero 
2—3 sursum sensim decrescentia, inferiora duae bene evoluta, 
elliptico-vel rhomboideo-lanceolata, acuta, basi sensim attenuata, 
infimum petiolatum, cetera sessilia, apice excepto dentibus acutis 
— inferioribus unguiculatis — remote et opposite dentata, tertium 
folium, si evolutum est, angustum edentatum, infimum subtus in 
costa leviter stellatum, cetera in costa densius, de cetero leviter 
stellata. /uvolucra atrovirentia, lata, basi obtusa — subtruncata. 
Squamae laxae, basales lineares — subtriangulares obtusae, inter- 
mediae latae, a basi lata in apicem obtusum sensim triangulariterque 
attenuatae, interiores acutae, omnes apicibus eximie albo-comatae, 
pilis basi breviore — longiore nigra apice canescentibus densis, 
glandulis paucis nigris, nonnullis elongatis, et microglandulis 
crebris vestitae. Calathidia obscure lutescentia, sat magna, vulgo 
autem floribus + abbreviatis deformatisque, substylosis; ligulae 
fimbriato-dentatae, extus subglabrae, dentibus parce ciliatis. Stylus 
siccus obscurus. 
Røldal: Ekkje, paa bakker ved Roldalsvand. | 
En hoist særpræget form, som tenderer mot ANigrescentia. 
Stænglen er høi, tem. ret, med langstilkede, overveiende smale, 
avlange og butte, rosetstillede basalblader og alm. 2 (sjeldnere 3) 
vel utviklede, elliptisk- eller rhombisk-lansetformede, spidse stængel- 
blader, som har smal, kileformig grund, det nederste langt stilket. 
I toppen er den gjerne forsynt med 1—2 kurvgrener, som naar 
langt op over primærkurven, der bæres av et tem. kort akladium. 
Undertiden kan en saadan gren igjen fra hjørnet av en av de 
