Hardangeromraadets Hieraciumilora. AT 
traadsmale brakteer, hvormed den er utstyret, frembringe en side- 
gren, som skyter op over dens endekurv. Saavel de to stængel- 
blader som basalbladene har spredte, mere eller mindre tydelig 
motsatte tender, som især paa bladets nedre sidekanter og paa 
den kileformige bladgrund er spidse og + klolignende. Svøpet 
og dettes beklædning minder om H. semicurvatum.') Kronene er 
sedvanlig sterkt forkortede, indtil styløse, med lange, frynselig- 
nende tender. 
H. personatum Fr. 
Be files: Epierisis Generis Hieraciorum: — Lindeberg: 
Hier. Scand. exs., 54. 
Røldal: Svandalsflona, 1065 m.o.h.; lien ved Novlefos; 
Grøndal (Røldalsstøl); like overfor Tjønnberget i Vadledalen 
oe bE NAFl. 11). Granvin: Espeland, 345 m. o. 1. 
H. potamophilon Elfstr. 
Elfstrand: MHieracia alpina, side 29. — Dahlstedt: 
Herb. Hier. Scand., Cent. XII, 17. Cent. XVIII, 69—71. 
Ulvik: Langvand, 2 km. fra Opset (et enkelt mangelfuldt 
eksemplar). Granvin: Brekketveiten (form, som har buttere, 
mere helrandede blader end den svenske). 
v. ulvikense n. v. 
Å forma primaria involucris paulo minoribus angustioribusque, 
squamis involucrorum perangustis sublinearibus, intermediis obtu- 
sulis, interioribus acutis — subulatis distincte recedens. 
Ulvik: Ossætbakkene; Sygnesskaar. 
Denne høist særprægede form, som iøvrig foreligger kun i 
faa eksemplarer, slutter sig med hensyn til bladform, beklædning 
etc. nærmest til H. potamophilon, men avviker ved noget mindre 
og smalere svøp og ved meget smale svøpblader. Ved disse 
egenskaper minder den om H. adspersum Norrl., fra hvilken den 
er tydelig skilt ved de spidsere blader og ved mørkere grifler. 
Stænglen, som i toppen bærer 1—2 kurver, er spædere og mere 
bugtet end hos H. potamophilon, og stængelbladene avtar hurtigere 
i størrelse opad end hos denne. 
1) Dahlstedt: Herb. Hier. Scand., Cent. XXIV, 35—38. 
