Hardangeromraadets Hieraciumilora. 55 
frem i bladformen, som — om end noget fjernt — minder om 
H. stenopum Om., og i stængelens forgrening, som kun viser en 
antydning til dannelsen av en mere sammendragen kurvstilling. 
Den kjendes iøvrig paa de smalere, nedløpende rosetblader med 
mere eller mindre utpræget dentikulation, paa de spredte, sterkt 
oprette kurvgrener, som er bugtede og oftest har en længde noget 
større end de tilsvarende stængelinternodier — den øverste, kor- 
tere gren hæver sig op over centralaksen — og paa svøp og 
kurver, som ligner paa H. curvatum. Særdeles karakteristisk er 
det inderste rosetblad, som oftest er rhombisk-lansetformet, spidst, 
med faa tænder paa midten av sidekantene. Det er gjerne noget 
længere end de øvrige rosetblader. Den nederste kurvgren utspringer 
ofte fra det nederste stængelblad og det, selv om dette er fæstet 
meget lavt nede paa stænglen. Formen fra Haaradalen har meget 
smale, lavt og tæt bugiettandede, næsten helrandede rosetblader 
og noget mere sammentrukken kurvstilling. Formen fra Seljestad- 
juvet ligner i bladform og dentikulation saa meget paa H. curvatum, 
at jeg utvilsomt vilde ha henført den til denne, om jeg ikke sam- 
tidig hadde hat til behandling det tem. rikelige materiale fra 
Svandalsflona. En anden form fra Haaradalen skilles ved tykkere, 
mørkere svøp med færre haar og flere kjertler og ved buttere 
svøpblader. 
H. tanylepis Om. 
Omang: Hieracium-Sippen der Gr. Alpina, II, side 184. 
En modifikation av denne art med lysere haar paa svøpet, 
ofte sterkt forkortet akladium og smaa, langstilkede rosetblader 
med noget bredere og buttere tænder er samlet: 
Ulvik: nær Finse jernbanestation (Gunnar Samuelsson). 
H. poecilostictum Dahlst. 
Dahlstedt: De Hieraciis nonnullis scand., side 23. — 
Dahlstedt: Herb. Hier. Scand., Cent. XII, 37. Cent. XVII, 9. 
Et enkelt, litet eksemplar med svakere stjernefilt paa svøp- 
bladene tilhører denne art eller er iethvertfald nær beslegtet 
med den: 
Granvin: Varheldrane, 650 m. o. h. 
