Hardangeromraadets Hieraciumilora. MN 
petiolatum — subsessile, tertium folium sessile parvum edentatum, 
omnia parce pilifera, subtus leviter — densius in costa dense stellata. 
Anthela oligo- vel poly-cephala, saepe ramo uno ex ala folii caul. 
supremi aucta, nunc simplex, acladio longiore (15—50 mm.) et ramis 
2 sat erectis valde distantibus evolutis, nunc + composito-paniculata 
magis contracta, ramis erecto-patentibus acladium breve (2—10 
mm.) parum superantibus, ramis pedicellisque inferne tenuiter 
floccosis, superne dense cinereo-tomentosis, pilis basi nigra apice 
albidis sat frequentibus et glandulis nigris raris — sparsis sursum 
et in acladio sat crebris vestitis. Involucra atro-virentia parvula 
crassa, basi obtusa vel rotundata, pilis basi nigra apice sordide 
canescentibus densis, intermixtis glandulis nigris sparsis — crebri- 
oribus, et microglandulis sat crebris obtecta. Squamae inaequilongae 
subimbricatae latae, exteriores intermediaeque rotundato-obtusae, 
interiores in apicem + acutum attenuatae, ad margines + vire- 
scentes, basales patulae, omnes apicibus + albo-comatae. Cala- 
thidia obscure lutescentia, sat magna, radiantia, ligulis marginali- 
bus extus parce villosis, dentibus eximie ciliatis. Stylus in sicci- 
tate niger. 
Røldal: Ekkje, paa bakker ved Røldalsvand, 380 m. o. h. 
Kurvstillingen, svøpet og beklædningen paa svøp og kurvgrener 
viser hos denne form betydelige likheter med H. semicurvatum 
Norrl.*); men forøvrig har den intet med nævnte form at gjøre. 
Stængelen er høi og slank med 3 stængelblader, som opad jevnt 
avtar i størrelse, er mere eller mindre spidse og har kileformig 
avsmalnende grund. Det nederste har gjerne lang og smal stilk. 
Rosetbladene er faa — flere med lange, smale stilker, de ytre ikke 
særdeles store, ovale med sammendragen grund, de øvrige avlangt- 
elliptiske — elliptisk-lansetformede med jevnt avsmalnende grund, 
det inderste tilspidset. Bladtændene er snart vel utviklede, ut- 
Staaende fra bladkanten eller paa det nederste stængelblad især 
mot bladgrunden fremadrettede, snart lave, saa bladkanten blir 
mere eller mindre bugtet-tandet indtil utydelig bugtet. Kurvstil- 
lingen bestaar undertiden av blot et par langt adskilte, sterkt 
opadrettede, udelte grener. Oftere er den imidlertid sammensat 
med kort akladium og mere utstaaende grener. 
1) Dahlstedt: Herb. Hier. Scand., Cent. XXIV, 35, 36. 
