Hardangeromraadets Hieraciumflora. 93 
— subtruncata, floccis albidis, in marginibus squamarum exterio- 
rum et intermediarum densis, totam paginam squamarum extimarum 
obtegentibus, de cetero dispersis et glandulis fuscis sat frequentibus 
pilisque obscuris basi valida apice breviter vel longe canescentibus 
sparsis vestita. Squamae basales angustae subtriangulares obtu- 
sulae — acutae, proximae triangulares, ceterae basi lata in 
apicem longum subuliformem, flores juveniles superantem, sensim 
attenuatae, intimae virescentes, omnes apicibus albo-comatae. 
Calathidia obscure lutescentia, magna, + radiantia, ligulis sat 
longe dentatis, haud ciliatis. Stylus siccus luteus vel leviter 
aerugineus, vivus luteus (?). 
Røldal: Svandalsflona, 1065 m. o. h.; Hamre, paa bakker.’) 
Ulvik: under Vasfjæren.”) Granvin: Spildo, paa tør sand- 
bakke (Ivar Nestaas). 
De vigtigste kjendemerker er: bladene langstilkede med mot 
stilken vel begrænset, smalt avlang, tæt og uregelmæssig skarp- 
tandet bladplate, et enkelt litet, smalt, kortstilket stængelblad, mere 
el. mindre sammensat kurvstilling med overskytende, tyndt stjerne- 
filtede og mere el. mindre rikelig kjertelhaarede kurvstilker, hvit- 
brogede, tykke svøp med avstumpet grund og langt og smalt til- 
spidsede svøpblader, store, mørkegule kurver. Meget karakteristisk 
er fordelingen av stjerneindumentet paa svøpet. De ytterste av 
svøpbladene, som har en smalt triangulær form, er sedvanlig helt 
og tæt dækkede av løs stjernefilt; paa de næstfølgende svøpblader 
samler stjernefilten sig tættere langs kantene og danner her mere 
eller mindre tydelige filtborder. Forøvrig er stjernehaarene spar- 
sommere til tættere; men altid træder stjernefilten tydelig frem mot 
svøpets, især mot grunden mørke farvetone og meddeler det et 
broget utseende. Svøpets ikke særdeles tætte kjertler har likesom 
dets faatallige, mørke, kortere eller længere lysspidsede haar en i 
forhold til spidsen kraftig utviklet basis. Griflene er i frisk til- 
stand sandsynligvis gule. Nærmest beslegtet er H. leucaeolum Om., 
som skilles ved bladformen og ved tættere stjernefilt paa svøpene. 
Haarbeklædningen paa bladene minder om H. Sommerfeltii Lbg. 
” I Omang: Siidnorwegische Hieracium-Sippen, side 44, [henført til 
H. leucaeolum Om. 
*) Sammesteds, side 45, henregnet til H. leucaeolum Om. 
