Hardangeromraadets Hieraciumilora. 97 
scentibus dite villosis, interiora in costa leviter stellata, de cetero 
subnuda; folium caul. vulgo ad medium caulis affixum, interdum 
sat magnum late ovatum acutum, basi cito vel abrupte contractum, 
breviter alato-petiolatum, dentibus infimis saepe falcatis patenti- 
busque, irregulariter et acute + dentatum, saepius, autem minus 
evolutum, sessile angustum ovato-lanceolatum, fere integerrimum, 
subtus + stellatum, haud multum pilosum. Anthela oligo-vel 
polycephala paniculata, -- composita, laxa et ampla, ramis subrectis 
erecto-patentibus vel sat patentibus, superioribus magis approxi- 
matis et arcuatis, saepe valde patentibus, acladium 5—70 mm. 
altum superantibus, tenuiter floccosis et pedicellis acladioque dense 
floccosis — subtomentosis sursum glandulis raris — solitariis 
adspersis. Involucra fusco-virentia, mediocria (inv.primario magno), 
crassa, basi obtusa — subtruncata. Squamae flores virgineos 
superantes, subimbricatae, exteriores latiuscule triangulares — 
sublineares, intermediae a basi lata in apicem obtusum vel obtu- 
sulum sensim attenuatae, intimae acutae, interiores ad margines 
+ virescentes, omnes pilis basi nigra apice canescentibus sat 
frequentibus, glandulis fuscis sparsis et microglandulis nonnullis 
vestitae, exteriores in extimis marginibus dense floccosae, inter- 
mediae in marginibus inferioribus leviter stellatae, de ceterum sub- 
nudae, apicibus + comatae. Calathidia obscure lutescentia, me- 
diocria — magna, + radiantia, dentibus ligularum glabris. 
Stylus siccus + obscurus. 
Odda: Digranes og Apold, paa tørre bakker. Ullens- 
vang: Aga, paa en veiskraaning. 
Hos vel utviklede individer av denne form er basalbladene 
meget store og brede, saa at en anselig bladmasse er samlet i 
rosetten, mens den robuste stængel henved midten er forsynet 
med et enkelt, almindelig litet og smalt, undertiden større, bredt 
eggformet, altid kortstilket eller næsten siddende stængelblad. 
Samtidig er forgreningen, som begynder fra stængelbladets hjørne 
meget rik (kurvenes antal indtil 20) med lange, sterkt utstaaende 
grener. Hos mindre luksuriøst utviklede individer er bladrosetten 
noget mindre, forgreningen svakere og kurvgrenene mere oprette. 
Altid er rosetbladene meget brede, overveiende ovalt-eggformede 
med kort mere eller mindre vinget stilk, sjelden længere stilkede. 
Dentikulationen er mere eller mindre skarp og tæt; ofte er et og 
andet av de mellemste blader næsten bølget-tandet. Paa de 
7 
