08 S. O. F. Omang. 
inderste blader blir tændene ofte lange og sigdformige, utstaaende 
eller de nederste endog tilbakebøiede. I svøpenes bygning og 
indument stemmer den i alt væsentlig overens med H. eutypotum 
og H. unguiculascens, med hvilke former den synes nær beslegtet 
trods meget avvikende habituel utforming. 
En form med smalere, mere nedløpende basal er samlet 
ved Hovland i Ullensvang. 
En anden form, som vistnok hører hit, er samlet av Torkel 
Lillefosse ved Tangeraasos i Strandebarm. 
A. unguiculascens n. sp. | 
Caulis saepe bifolius, folia basalia pauca + remota, sat longe 
petiolata, exteriora emarcida, intermedia anguste elliptica vel an- 
guste subovato-elliptica obtusula, basi citius attenuata, inferiora 
elliptico-lanceolata acuminata vel subobtusula, basi magis decur- 
rente, folium caul. inf. elliptico-lanceolatum, petiolatum, rosulae 
vulgo valde approximatum, fol. sup. ad medium caulis affixum, 
saepe sat latum ovatum in apicem acutum productum, brevissime 
petiolatum vel sessile, omnia folia dentibus patentibus + ungui- 
culatis remote dentata, marginibus subdensiuscule pilosa et petiolo 
quoque dite villosa, de ceterum autem exigue pilosa — fere epilosa, 
anthela paniculata, ramis sat erectis; calathidia mediocria — stylus 
in siccitate leviter ferrugineus. Ceteris notis cum forma praece- 
dente conveniens. 
Jondal: Espeland i Krosdalen. 
Habituelt mere caesium-artet end den foregaaende form, men 
nær beslegtet. Den skilles iøvrig fra denne ved bedre utviklede, 
spredte og utstaaende, kloformige bladtænder og ved svakere haar- 
beklædning paa bladene. Den har sedvanlig 2 velutviklede stæn- 
gelblader, men rosetbladene er faa, de ytre bortvisnede under 
blomstringen. De er smalere og mere nedlopende end hos fore- 
gaaende. 
Litt avvikende er en form, samlet ved Eitrheimsvaagen i Odda. 
Den har mindre, mere kjertelhaarede svøp, litt bredere basal- 
blader og rikere haarbeklædning paa den nederste del av 
stængelen. 
En anden form, som avviker ved lavere og buttere bladtæn- 
der og meget store svøp, er samlet ved Laupsa i Øistesø. Der 
nærmer sig mere til følgende art. 
