Hardangeromraadets Hieraciumilora. 195 
staar ogsaa indumentets fordeling, idet den tætbladede del av 
stænglen er tæt stjernehaaret og rikelig bløthaaret, mens den 
øvre spredtbladede del er svakt stjernehaaret til næsten nøken og 
helt blottet for ugrenede haar. Det er dog ikké umulig, at denne 
plantens særegne utformning i nogen grad har sin aarsak i vokse- 
stedets beskaffenhet, og at man paa andre lokaliteter vil finde 
planten utviklet mere i overensstemmelse med foliosum-typen, saa 
meget mere som enkelte av de foreliggende eksemplarer viser en 
tendens til en saadan utvikling ved forkortning av det spredt 
smaabladede stykke av stænglen og mere spredt fordeling av de 
nedre velutviklede blader. Planten kjendes iøvrig paa de i forhold 
til bredden korte, elleptisk eggformede, øverst i spidsen noget butte, 
korttandede blader, enkel, tyndgrenet kurvstilling og tykke, noget 
grønbrogede svøp, beklædte med tem. faatallige tynde kjertler og 
fine stjernehaar — de sidste især samlede henimot grunden av 
svøpet, dels paa midten av svøpbladene, dels i disses kanter, men 
ikke i saadan mængde, at de blir synderlig merkbare. 
H. trichophyton Almqu. 
panlstedt: Herb. Hier. Scand., Cent. IV, 89. — EIt 
strand: Bot. utfl., side 79. 
v. aculeatifrons n. v. 
Habitu et plurimis notis cum forma primaria conveniens differt: 
foliis obscure viridibus longe acutis, pedicellis pilis glandulisque 
sparsioribus vestitis, involucris angustioribus, basi obtusis at vix 
truncatis, squamis quoque angustioribus, glandulis gracilibus spar- 
sioribus et pilis solitariis vestitis. 
Granvin: Eide, mellem stener i skog ved elven. 
Skilles fra Jåmtelandsformen (cit. exs.) ved langt og skarpt 
tilspidsede blader, som er noget mørkere av farve, ved sparsom- 
mere beklædning paa kurvstilker og svøp, ved smalere svøp med 
mindre avstumpet grund og ved smalere, mere jevnbrede svøp- 
blader. 
H. strictum Fr. 
mmdebers- Hier, Scand. exs., n..94.— Blytt: N. Fl, 
II, side 675. 
