Hardangeromraadets Hieraciumilora. 207 
oprette buede grener. Svøpets dimensioner varierer noget, like- 
ledes beklædningen paa svøpet. Mens der i almindelighet paa 
svøpet findes kun enkelte og litet merkbare kjertler, blir 
hos formene fra Hardanger kjertlene ofte talrikere og mere 
iginefaldende. Mindre veksler mængden av stjernehaar. Svøpet 
er hos Hardangerformene sedvanlig meget mørkt. Jeg har før 
(Omang: Sidnorw. Hier.-Sippen, side 265) kaldt disse former 
v. granvinense, men dette navn bør vistnok ikke opretholdes, da 
skillemerkene fra Lindebergs oprindelige form er svake og 
flytende. 
Et enkelt eksemplar med lyst, tæt stjerneloddent svøp og gul 
griffel er samlet ved Eide i Granvin (skyggeform ?). 
v. praeserrulans n. nom. 
FA. angustum Lbg. v. serrulatum Omang: Sidnorwegische 
Hieracium-Sippen, side 266. -- Dahlstedt: Herb. Hier. Scand., 
Cent. XXII, n. 86. 
A forma primaria foliis crebro serrulato-dentatis, involucris. 
fusco-atris paulo angustioribus, glandulis fusco- “higris ean 
vestitis et stylis luteis differt. 
Granvin: Nyastøl, paa bakker, 590 m. o. h. 
Skilles fra hovedformen især ved noget høiere og smalere, 
fikelig kjertelhaaret svøp og ved de fint sagtakkede blader, samt 
ved gul griffel. Ved disse egenskaper nærmer den sig noget til 
H. reticulatum Lbg. 
Vv. pernigratum n. V. 
A forma primaria statura robustiore, foliis magis distantibus, 
+ elongatis, anthela valde composita, ramis arcuato-adscendentibus 
et involucris atris paulo angustioribus, glandulis atris, pro parte 
longis, sparsis vestitis recedit. 
Granvin: Tveitastølen. 
En kraftig utviklet form med rikt forgrenet, opret kurvstilling,. 
og sterkt forlængede, meget spredtsiddende blader. Kjertlene paa 
svøpet er sorte, delvis lange, men sparsomt forhaanden. Stænglen 
og bladene er rikeligere haarede. 
H. umbellatum L. 
Fries: Symb., side 177. — Lindeberg: Hier. Scand. 
exs., n. 50 og i Blytt: N. Fl., II, side 677. — Dahlstedt: 
