10 Einar Lexow. 
alderens begyndelse for de folks vedkommende, som tilhører det 
indre Middelhavsomraade (det sydøstlige Furopa, det sydvestlige 
Asien og det nordøstlige Afrika) eller som grænser til dette om- 
raade, mens vi for andre kulturomraaders vedkommende vælger det 
tidspunkt, da de med sikkerhet vites at være kommet i forbindelse 
med Middelhavsomraadet eller for den senere tids vedkommende 
med det europziske, muhamedanske eller østasiatiske kulturom- 
raade. 
Det viser sig da, at de entrelacmotiver, som forekommer forut 
for denne tidsgrænse, er overordentlig faa. Kun et enkelt motiv 
spiller nogen rolle i denne tidlige tid, men det forekommer til gjen- 
gjæld særdeles hyppig og paa mange forskjellige kanter av jord- 
kloden. Og da dette er det enkleste av alle tænkelige entrelacmotiver, 
er det overveiende sandsynlig, at dette motiv er det ældste og i vir- 
keligheten danner utgangspunktet for hele den senere utvikling. 
Motivet, som vi vil kalde »tobaandsfletningen« (pl. I 2), bestaar 
av to bølgeformig bevægede baand, hvorav det ene vekselvis gaar 
over og under det andet. Av og til kan disse baand være flettet 
tæt sammen, saa der ikke blir noget aapent rum mellem baandene; 
andre ganger er fletningen løsere, saa der opstaar lancetformede 
eller cirkelrunde aapninger mellem baandene, i mellemrummet 
mellem de punkter, hvor de skjærer hinanden (pl. I 1). Baandene 
er ofte utstyret med længdefurer, en eller to, en sjelden gang flere. 
Tobaandsfletningen forekommer for Middelhavsomraadets ved- 
kommende hos de kretisk-mykeniske folk under broncealderen, i 
Ægypten under det nye rikes tid, i Mesopotamien sikkert i assyrer- 
tiden, muligens ogsaa i den gammelbabylonske tid og desuten i et 
enkelt isolert tilfælde allerede i sumerisk kunst. I europæisk bronce- 
aldersornamentik finder man den ogsaa, bl. a. i Norden. Videre fore- 
kommer den i Kina under Tshoudynastiet (1122—221 f. Kr.), i det 
gamle Mexico, paa New Guinea og paa New Zealand. Andre steder 
vil den kanske ogsaa kunne paatræffes ved nærmere undersøkelser, 
men spiller ialfald neppe nogen større rolle. 
Det vil efter dette være klart, at tobaandsfletningen maa være 
opstaat paa flere steder uavhængig av hinanden. Der kan nok 
være en forbindelse mellem de forskjellige forekomster inden Middel- 
havsomraadet og de tilstøtende deler av Europa; men derimot kan 
det vanskelig tænkes, at der kan være nogensomhelst sammenhæng 
mellem den gammelkinesiske og den vestasiatiske tobaandsfletning. 
