Hovedlinierne i entrelacornamentikkens historie. N77 
For disse motivers vedkommende tor vi derfor slaa fast, at de 
forst under det XII. dynasti antar en form, som minder om to- 
baandsiletningen, og at de forst paa et langt senere tidspunkt viser 
den karakteristiske entrelacbevegelse. Den virkelige tobaands- 
fletning har dog ikke været helt ukjendt i Ægypten; men det ser 
ut til, at den vesentlig forekom paa saker, der var importert fra 
Keftiu, ægypternes navn paa Kreta. Flinders Petrie’) omtaler saa- 
ledes dens forekomst paa den sorte keramik i Kahunfundet fra det 
XII. dynastis tid, og det synes at fremgaa av hans uttalelser, at 
denne keramik ikke er ægyptisk, men skriver sig fra ægæisk kultur- 
omraade. Jeg har ikke selv hat anledning til at kontrollere rigtig- 
heten av denne opfatning, men ser ingen grund til at betvile den. 
Tobaandsfletningen paa scarabæer fra samme tid’) maa isaafald 
opfattes som en ægyptisk efterligning av det fremmede motiv. 
Forøvrig er det av mindre betydning for spørsmaalet om to- 
baandsfletningens oprindelse, om Kahunkeramikken er ægæisk 
eller ægyptisk. I alle tilfælder har vi her en uomtvistelig ornamental 
tobaandsfletning, der efter alt at dømme kan dateres til tiden 2000 
til 1800 f. Kr. Dens sammenhæng med spiralkjeden blir like sand- 
synlig, om vi henfører den til det ene eller det andet av de to folk, 
som begge netop paa denne tid med iver kastet sig over spiralorna- 
mentikken. 
For Ægyptens vedkommende fik motivet, som vi har set, for- 
holdsvis liten betydning. Saavidt jeg har kunnet bringe paa det 
rene, er tobaandsfletningen i virkeligheten det eneste entrelacmotiv 
som forekommer i den ægyptiske ornamentik, og selv den er i virke- 
ligheten meget litet anvendt. Jeg bortser da fra enkelte temmelig 
uregelmæssige baandfletninger, som forekommer paa en del scara- 
bæer*); den omstændighet, at der blandt disse findes en »valknute<, 
tyder ialfald sterkt paa, at disse scarabæer maa henføres til en 
meget sen periode. Ti valknuten kan ellers ikke paavises før i 
romersk eller sen hellenistisk kunst. 
For Kretas vedkommende stiller saken sig omtrent paa samme 
maate som for Ægyptens. Tobaandsfletningen synes at forekomme 
leilighetsvis som en avledning av spiralkjeden. Jeg har nævnt, at 
HE. cs. AQ. 
?) Ibid. s. 40. 
*) Leemans: Aegyptische Monumenten I, pl. XXX, nr. 1655, 1716, 
1723, 1724, 1729, 1745 og andre. 
2 
