20 Einar Lexow. 
gen her som inden Middelhavsomraadet kan sættes i forbindelse 
med spiralornamentikken. Dette lar sig imidlertid vanskelig gjøre. - 
Rigtignok forekommer spiraller og mæandre i den tidlige kinesiske 
ornamentik, men spiralkjeden synes at være ganske ukjendt, idet 
de enkelte spiraller aldrig synes at være haket ind i hinanden og 
utformet som en fortløpende bord. Det er derfor ikke utænkelig, 
at tobaandsfletningen i Kina er av teknisk oprindelse, at det altsaa 
er en ornamental gjengivelse av en vidjefletning eller noget lig- 
nende, der kan ha været anvendt rundt lerkar. Dette er den opfat- 
ning av entrelacmotivernes oprindelse, som man oftest finder frem- 
sat, og hvor ingen anden forklaring byr sig frem, kan man van- 
skelig se bort fra den. Hvis man vil stille den kinesiske tobaands- 
fletning i forbindelse med spiralornamentikken, kan det kun ske, 
om man vil opfatte motivet som importert fra Middelhavsomraadet. 
Eller man kan si, at tobaandsfletningen blev tat i bruk i ornamen- 
tikken, fordi den passet ind i den herskende spiral-mæanderstil. 
Begge opfatninger fremstiller sig dog som litet sandsynlige, og 
det forsigtigste tør vel være at betragte de tidlige kinesiske entrelac- 
motiver som et specialtilfælde, der ikke kan indordnes i den almin- 
delige utvikling. Det er dog paafaldende, at tobaandsfletningen 
ogsaa her synes at være det ældste entrelacmotiv, og at det ogsaa 
her optræder samtidig med spiralmotiverne. Nye undersøkelser 
vil muligens bringe en forklaring paa dette eiendommelige sam- 
mentræt. 
Ogsaa inden enkelte av Sydhavsøernes kulturomraader op- 
træder tobaandsfletninger i den primitive ornamentik. Her kan man 
rigtignok ikke føre dens oprindelse tilbake til saa fjerntliggende 
tider, som man er istand til for Middelhavsomraadets og Kinas 
vedkommende; men der er ialfald grund til at tro, at de skriver 
sig fra en tid, der ligger forut for enhver paavirkning utenfra, 
og de staar forsaavidt i samme stilling som de motiver, vi hittil 
har omtalt. Saavidt jeg har kunnet bringe paa det rene, er det 
særlig i den sydøstlige del av New Guinea og paa New Zealand, 
at disse motivet er paatruffet, og begge steder gaar de sammen 
med en utpræget spiralornamentik. Det ser til og med ut til, at 
tobaandsfletningen paa disse steder ikke har skilt sig ut som selv- 
stændig ornament; de eksempler, vi finder, maa nærmest betragtes 
som spiralmotiver, der tilfældigvis har faat en form, som minder 
om tobaandsfletningen. Forsaavidt tilhører de neppe den egent- 
