Hovedlinierne i entrelacornamentikkens historie. 37 
Her i Norden er stilforholdene i denne tid bedst utredet, og 
vi skal derfor først undersøke, hvordan utviklingen artet sig her. 
Jeg vil da først erindre om, at perioden fra folkevandringernes be- 
gyndelse og frem til tiden omkring 600 dels falder sammen med 
den senere del av den romerske periode i nordisk kunst, dels med 
den stilperiode indenfor dyreornamentikkens omraade, som gjerne 
endnu benævnes med det noget farveløse navn »Stil I«.*) En 
gjennemgaaelse av de vigtigste publicerte nordiske oldsaker fra de 
aarhundreder, det her er tale om, viser, at kun ganske enkle 
entrelacmotiver har været anvendt, tobaands- og trebaandsflet- 
ninger, flettekors, valknuter o. 1., altsammen motiver, som allerede 
forefindes i klassisk og tidlig oldkristelig ornamentik. Kun i et en- 
kelt fund møter der os mere komplicerte motiver, nemlig i Krage- 
hulfundet fra Fyn, som vi senere skal komme tilbake til. Det kan 
i denne forbindelse være grund til at peke paa, at dyrefigurerne i 
Stil I sjelden er sammenflettet, og hvor dette er tilfælde, aldrig 
paa en saadan maate som i den efterfølgende periode, hvor dyre- 
lemmerne ofte danner fine og indviklede entrelacmotiver. For Stil 
Ps vedkommende kan man se, at entrelacprincippet har været kjendt 
-og benyttet, hvor man hadde bruk for det; men det er endnu ikke 
utnyttet som grundlæggende kompositionslov. Først mot slutningen 
av Stil I blir anvendelsen av entrelac mere almindelig i dyreorna- 
mentikken*), likesom der ogsaa paa denne tid, som vi senere skal se, 
optræder en række rene entrelacmotiver av mere komplicert karakter. 
For England gjælder det samme som for Norden; entrelac- 
motiverne er sjeldne og ganske enkle i den første tid efter angei- 
saksernes indvandring. Selv hos disses keltiske nabofolk, som 
senere kom til at dyrke entrelacornamentikken med enestaaende 
bravour, kan de komplicerte motiver ikke med nogen sikkerhet for- 
- følges længere tilbake end til 600-aarene. Fra tidligere tid har 
man neppe andre motiver end enkle baandfletninger av samme art 
som den firebaandsfletning, som forekommer paa en metalgjenstand 
tra »late-celtic period<*). 
1) Salin: Die altgermanische Thierornamentik, Stockholm 1904, s. 
214 ff. 
*) Ibid. s. 239, se ogsaa Baldwin Brown: The Arts in Early Eng- 
land III, London 1915, s. 329. 
2). Salta 1. c. fig. 724; 
