Hovedlinierne i entrelacornamentikkens historie. 41 
østkristen stilimpuls, som paa denne tid maa ha gjort sig gjældende 
i Østersjølandene. 
Denne stilimpuls er imidlertid blit optat med ganske stor selv- 
stændighet, idet der ogsaa i Kragehulsfundet forekommer en sær- 
præget variant, som jeg ikke har truffet paa andetsteds. Den findes 
paa spyd 11, muligens ogsaa paa spyd 27, og bestaar av en dobbelt, 
»konstantinsk« tobaandsfletning med et indflettet bølgende enkelt- 
baand øverst og nederst (pl. V 2). Endelig skal nævnes en bord av 
sammenilettede flattrykte ringer, der forekommer paa spydene 1, 5, 
12 og 16; jeg kan ikke for tiden fremlægge noget bevis paa, at og- 
saa dette er av oldkristelig oprindelse, men flere omstændigheter 
peker i den retning, saaledes for systemets vedkommende dets likhet 
med centralornamentet i Codex Rossanensis, hvor ogsaa baandene 
danner en række flattrykte ringer. 
Kragehulspydenes entrelacornamentik viser saaledes en langt 
større rigdom paa motiver, end vi ellers finder i germansk kunst 
i tiden før 600. Den viser en tydelig sammenhæng med oldkristelig 
kunst, men samtidig en selvstændighet og en evne til videre be- 
arbeidelse av de fremmede motiver, som stiller hele gruppen i en 
særstilling. Det ligger da nær at rykke hele gruppen fremover til 
en overgangsperiode mellem den enkle og uselvstændige germanske 
entrelacstil under den egentlige folkevandringstid og den rike og 
særprægede germansk-keltiske entrelacstil i de følgende aarhundre- 
der, nærmere bestemt til anden halvdel av 500-aarene. Jeg skal i det 
følgende søke at støtte denne datering ved en paavisning av over- 
ensstemmelsen mellem Kragehulornamentikken og den ældste entre- 
lacgruppe fra Vendelfundene. 
For Vendelfundenes vedkommende kommer her specielt grav 
X i betragtning. I denne finder vi foruten trebaandsfletningen og 
det enkle flettemønster et bordmotiv i entrelac, som bestaar av en 
række tilnærmelsesvis kvadratiske »ringer«, som er flettet i hinan- 
den, yderligere utstyret med et indflettet bølgende enkeltbaand øverst 
og nederst (pl. V 4). Paa to maater kan dette motiv sættes i forbin- 
delse med Kragehulornamentikken. De sammenflettede »ringer« 
fandt vi saaledes, omend i en litt avvikende form paa Kragehul- 
spydene 1, 5, 12 og 16, og det indflettede bølgende enkeltbaand 
øverst og nederst i borden er noget, som vi hittil kun har paatruffet 
paa spyd 11 i Kragehulsfundet. Det ligger nær at tænke sig, at 
denne sidste eiendommelighet er et rent nordisk særtræk fra 500- 
