Hovedlinierne i entrelacornamentikkens historie. 51 
knuter, det vil si en løkke, der efterpaa gjennemstikkes av baandets 
fortsættelse; motivet har ganske den samme form som det, der vilde 
fremkomme, om man tok en snor og slog en række knuter paa det 
uten at stramme dem. Det er da ogsaa meget naturlig at anta, at 
det er et saadant rent teknisk knutemotiv, som har foresvævet den 
kunstner eller de kunstnere, der først anvendte det i sin ornamentik. 
Dette blir saa meget sandsynligere, som det synes at fremgaa av 
det materiale, som har staat til min disposition, at dette enkle knute- 
motiv er det første, som forekommer. Det er saaledes. dette motiv, 
som møter os i den ovenfor omtalte, isolert forekommende knute- 
bord i Saqqara. Rigtignok bestaar denne bord av to sammeniflet- 
tede baand, som avvekslende danner knuter opad og nedad; men 
selve knuterne er av den enkle, rent tekniske karakter, som det her 
gjzlder. Endnu enklere er den bord, som forekommer paa en 
angelsaksisk remspænde fra Kent, nu i British Museum, som gjerne 
dateres til tiden før 600*). I samme forbindelse maa nævnes et 
andet enkelt knutemotiv av 8-tallignende karakter, som forekommer 
paa et sverdfæste, likeledes fra Kent, og som dateres til begyndelsen 
av 600-aarene*”). Ogsaa her kan man meget let tænke sig en tek- 
nisk oprindelse for motivet. Det er paafaldende saa tidlig som 
omkring aar 600 at træffe disse eksempler paa knutestil i Syd- 
England; saavidt jeg kjender materialet, er dette de tidligste eks- 
emplarer, som kan dateres med nogenlunde sikkerhet. Selv »Saq- 
qara-motivet« kan ikke føres saa langt tilbake, omend tidsforskjel- 
len her er saa ubetydelig, at vi ikke behøver at tillægge den nogen 
vegt. Situationen er altsaa den, at vi omkring aar 600 finder det 
samme nye knutemotiv i England og i Ægypten. At beslegtede 
motiver kan opstaa uavhængig av hinanden paa to forskjellige 
steder, vil jeg ikke negte; paa den anden side er dette en forkla- 
ring, som man nødig bør ty til, hvor det gjælder et saa særpræget 
og indviklet motiv som knutemotivet. Vi nødes derfor til at anta, 
at der er en forbindelse mellem de to forekomster, og denne kan 
da ikke være andet end en paavirkning fra østkristent omraade og 
vestover. Man maa anta, at der i Ægypten og de tilstøtende lande 
ogsaa har været anvendt knutemotiver paa mindre kunstindustrielle 
arbeider, selvom jeg for øieblikket ikke kjender til nogen saadanne, 
1) Velvillig meddelt mig av dr. Bernhard Salin. 
*) Baldwin Brown, I. c., V, London 1921, s. 385 og pl. XLII, 1 a. 
