Hovedlinierne i entrelacornamentikkens historie. 53 
henvendt paa forholdene i England og Skotland, specielt da inden- 
for det northumbriske kulturomraade, hvis ornamentik i mangt og 
meget indtar en særstilling, selvom sammenhængen med Irland er 
uomtvistelig. 
Den irske ornamentik har mange ganger været gjenstand for 
en indgaaende videnskabelig undersøkelse; men endnu er der for- 
holdsvis faa punkter, hvorom der hersker enighet. Alle forfattere, 
som i den senere tid har behandlet herhen hørende spørsmaal, har 
dog været klar over, at den indeholder høist forskjelligartede ele- 
menter, og at kun det ene av disse elementer, nemlig de eiendom- 
melige spiralmotiver, bygger paa egte keltisk tradition, idet de gaar 
tilbake paa forbilleder fra La Tene-stilen. Et andet element, de 
retlinjede geometriske motiver, tør man vistnok nu opfatte som en 
særegen irsk utformning av motiver, der under folkevandrings- 
tiden er almindelig utbredt over hele Vesteuropa*). Om det tredje 
element i den irske prydkunst, den rikt utviklede dyreornamentikken, 
er meningerne derimot meget delte. Sophus Miuller*) og flere andre 
forfattere har hævdet, at dyreornamentikken i Irland har utviklet 
sig selvstændig, med utgangspunkt i entrelacornamentikken, idet 
baandene skulde være blit utstyret med hode og lemmer. En utvik- 
ling av denne art er imidlertid overordentlig sjelden i ornamentik- 
kens historie; mens man stadig kan iagtta en tendens til at geo- 
metrisere naturalistiske motiver, har man meget faa eksempler paa, 
at geometriske motiver omskapes i naturalistisk retning. Teorien 
om en saadan oprindelse for den irske dyreornamentik har da heller 
ikke i vore dager mange tilhængere. De fleste forskere gaar nu ut 
fra, at dyreornamentik som regel har dyrebilleder som utgangs- 
punkt, og spørsmaalet blir da, om den irske dyreornamentik gaar 
direkte tilbake paa dyrebilleder, eller om den er blit til under ind- 
flydelse fra en beslegtet dyreornamentik andetsteds. Til den første 
antagelse synes nærmest en forfatter som E. Heinrich Zimmer- 
mann at helde*), idet han peker paa muligheten av, at østkristne 
forbilleder kan ha været anvendt ved utformningen av den irske 
dyreornamentik. Det er imidlertid vanskelig at se, hvordan de øst- 
kristne dyrebilleder kan danne utgangspunktet for en dyreornamen- 
1) Salin 1. c. s. 338. 
*) Dyreornamentiken i Norden, Aarbøger for nordisk Oldkyndighed 
1880, s. 285 ff. 
3) Vorkarolingische Miniaturen, Berlin 1916, tekstbindet s. 28. 
