58 Einar Lexow. 
diagonal linjeføring og trekantede smaafelter, som vi ellers saa hyp- 
pig møter i keltisk ornamentik. I Book of Lindisfarne finder vi 
derimot et enkelt mønster av denne type og i Book of Kells mindst 
to, av hvilke det ene er identisk med det, som forekommer i Book 
of Lindisfarne. | 
For dyreornamentikkens vedkommende er forholdet ogsaa det 
samme. I Book of Durrow er motiverne mere germanske i karakter 
end i noget andet irsk manuskript, og mange omstændigheter tyder 
paa, at der er en sammenhæng mellem disse dyremotiver og den 
nordiske stilgruppe, som kan betegnes som tidlig Stil II*). Jeg vil 
i denne forbindelse peke paa likheten mellem en av dyrebordene 
i Book of Durrow’) og ornamenterne paa en skjoldbule, der er 
fundet i Vendelgrav XII, og som dateres til midten av 600-aarene*). 
Derav følger ikke med nødvendighet, at ogsaa Book of Durrow 
maa være fra samme tidlige tid; men det er dog en omstændighet, 
som maa tillægges en viss vegt, naar det gjælder at avgjøre, om 
manuskriptet skriver sig fra tiden før eller efter aar 700. I Book 
of Lindisfarne møter vi dyreornamentik av en helt anden karakter, 
bl. a. fuglemotiver, som ganske mangler i Book of Durrow. Det 
er bemerkelsesværdig, at dyrene ofte har meget lange halser, der 
er delt i to parallelt løpende baand, som i alle skjæringspunkter 
bevæger sig i regelmæssig entrelac. Dette motiv med de to paralelle 
baand skal vi senere møte i den rene baandornamentik, og det vil 
vise sig, at heller ikke dette motiv er uten betydning for daterings- 
spørsmaalene. I Book of Kells møter vi alle de samme dyremotiver 
som i Book of Lindisfarne, men dertil kommer ogsaa enkelte nye, 
bl. a. slanger med hoder, der er set ovenfra, mens alle dyr i de 
to andre manuskripter har profilhoder. 
Hvad de vegetabilske motiver angaar, er det en kjendt sak, at 
saadanne mangler baade i Book of Durrow og Book of Lindisfarne, 
men at de derimot spiller en betydelig rolle i Book of Kells. 
Tydeligst viser utviklingslinjen sig, naar vi tar entrelacorna- 
mentikken for os. Alle tre manuskripter viser en fuldt utviklet 
knuteornamentik og tilhører forsaavidt samme stilgruppe. Og alle 
tre har saa indviklede former, at man maa forutsætte, at der ligger 
ay Sala” le, 8 34: 
2) Zimmermann 1. c. Tafel 163 tilvenstre, anden bord ovenira. 
3) Stolpe og Arne 1. c. pl. XXXIII, fig. 3. Sml. ogsaa Lindqvist 
Les 
