60 Einar Lexow. 
udelukket, idet det ikke paa nogen maate kan forlikes med manu- 
skriptets karakter forøvrig, og vi er derfor berettiget til at ta ogsaa 
dette som et holdepunkt for den tidlige datering av Book of Durrow. 
Det skal villig indrømmes, at hvert enkelt av de argumenter, 
som her er fremført, ikke har tilstrækkelig vegt til at tillate en kro- 
nologisk ordning av de tre manuskripter. Men naar der paa alle 
omraader kan fremdrages detailer, som tyder i en og samme ret- 
ning, da er man, saavidt jeg kan se, ikke bare berettiget til, men 
likefrem forpligtet til at drage den slutning, at Book of Durrow er 
ældre end Book of Lindisfarne og denne igjen ældre end Book of 
Kells. Det vilde dog være for merkværdig, om de tre manuskripter 
skulde være samtidige og tilhøre hver sin lokalskole, naar forholdet 
mellem dem er som her vist. I saa fald maatte den ene lokalskole 
ha bevaret, ikke bare en enkelt eiendommelighet fra tidlig tid, men 
en hel række, mens den samtidig konsekvent hadde holdt alle yngre 
motiver ute. Og den anden lokalskole maatte likesaa konsekvent 
ha holdt paa en noget senere, men dog forbigangen, periodes eien- 
dommeligheter; kun den tredje skole er i saa fald en fuldgyldig 
repræsentant for sin egen tid. 
Men det kan ikke være saa. Kun ved at indordne de tre manu- 
skripter i en kronologisk række, der begynder med Book of Durrow 
og slutter med Book of Kells, finder man en fyldestgjørende for- 
klaring paa alle de træk, som her er omtalt. Tidsavstanden behøver 
dog ikke at være særlig stor; dertil er likhetspunkterne for mange. 
Jeg skulde være mest tilbøielig til at tro, at Book of Durrow ikke 
kan være mere end ca. 50 aar ældre end Book of Lindisfarne og 
Book of Kells ikke mere end ca. 50 aar yngre. Med utgangspunkt 
i Book of Lindisfarnes rent historiske datering faar vi saaledes 
følgende sandsynlige absolute kronologi: 
Book of Durrow 12.650. 
Book of Lindisfarne .. ca. 700. 
Book of Kells .. .. :+ ca. 750. 
Jeg tilføier, at en saadan datering ikke paa nogen maate be- 
høver at utelukke den mulighet, at enkelte av de specielle træk i 
de tre manuskripter kan skyldes en lokalskoles særegne stil. 
Paa grundlag av det her fremførte anser jeg mig berettiget 
til at betragte entrelacornamentikken i Book of Durrow som repræ- 
senteret den irske entrelacstil omkring midten av av 600-aarene. 
