710 Einar Lexow. 
menligner de langobardiske entrelacmotiver med de ostkristne, som 
vi tidligere har lert at kjende. 
Det viser sig da, at den langobardiske entrelacornamentik har 
en mængde motiver tilfælles med den østkristne; saaledes finder 
vi til stadighet det »konstantinske« flatemonster med de store og 
smaa cirkelformede mellemrum'), og variationen med de kvadra- 
tiske mellemrum er heller ikke sjelden”). Særlig hyppig forekommer 
det saakaldte »Korbboden«-motiv*), som vi ovenfor har kunnet fore 
tilbake til byzantinske forbilleder fra 500-aarene. Av enklere bord- 
motiver træffer vi selvfølgelig tobaands- og trebaandsfletningen og 
en række variationer av den »konstantinske« tobaandsfletningen, 
ofte sammenstillet og delvis med vinklet linjeføring. Ogsaa for 
flatemønstrenes vedkommende er en sammenstilling av et almin- 
delig netmønster og et »konstantinsk« eller av to »konstantinske« 
ikke sjelden*); ogsaa disse motiver kjender vi fra før. Der kunde 
opregnes en række andre motiver; men de her nævnte faar være 
tilstrækkelig til at vise, at der er et sterkt islæt av oldkristne og 
østkristne motiver i den langobardiske entrelacornamentik. 
Men dertil kommer andre motiver. Saaledes optræder knute- 
motiver særlig hyppig, allermest i border, der er sammenstillet av 
en eller to rækker enkle knuter. Ogsaa dette motiv er vel av øst- 
kristen oprindelse; vi har ialfald tidligere truffet det i den oftere 
omtalte knutebord fra Saqqara. Men det hører til de motiver, som 
danner undtagelsen paa østkristent omraade; hos langobarderne 
er de derimot blit en av de mest fremtrædende eiendommeligheter 
ved stilen, likesom de foreligger i mange forskjellige variationer’). 
I virkeligheten træffer vi her en knuteornamentik, som er nær be- 
slegtet med den keltisk-nordiske og delvis opererer med de samme 
motiver. Forklaringen herpaa ligger nær; langobarderne har like- 
som irlænderne lært sig at bruke et tegnesystem med »brud« og 
derved aapner der sig, som ovenfor omtalt, en række nye mulig- 
heter. Og utgangspunktet for denne knuteornamentik er vel da 
1) Cattaneo 1. c. fig. 72 og 93 c. Stiickelberg 1. c. Taf. V nederst 
tilvenstre og fig. 108. 
2) Stiickelberg 1. c. fig. 40, 41 og 42, samt Taf. II øverst. 
3) Cattaneo 1. c. fig 42 og 114, Stiickelberg 1. c. fig. 48—32. 
4) Stiickelberg 1. c. fig. 35—37. ; 
% Cattaneo 1. c. fig. 35, 65, 66, 86, 94, 110, 0. s. v. Stiickelberg ae 
fig. 24—29, 75 og 119. 
