82 Einar Lexow. 
anvendes med forkjærlighet"). Ogsaa i Nordengland er den delte 
entrelacornamentik repræsentert paa en række stener (pl. IX 4); den 
mest bekjendte er Gosforthkorset, hvis datering er noget usikker, men 
som vel bør kunne henføres til 900-aarenes anden halvdel eller 
endnu senere*). Noget ældre er sandsynligvis korset fra Dear- 
ham, der danner utgangspunktet for en fantastisk teori om ring- 
kjedens betydning*). Typiske centralmotiver med delt entrelac- 
ornamentik finder man bl. a. paa en saakaldt »hogback« fra Gos- 
forth og paa et fragment fra Beckermet*). I Skotland er denne 
ornamentik mere sjelden, men den hyppige benyttelse av ringer i 
sydskotske entrelacmotiver synes dog at tyde paa en vis sammen- 
hæng med den nordiske ornamentik fra 900-aarene. 
En sten fra Bressey paa Shetland har betydelig interesse. Den 
henføres av Romilly Allan til slutningen av 800-aarene*), men 
ornamentikkens degenererte karakter synes dog snarere at tyde paa 
tiden omkring aar 1000, om ikke senere. I ethvert fald er den, 
saavidt jeg kan se, det ældste eksempel paa »Olavsrosens« op- 
træden i nordisk ornamentik, dette eiendommelige centralmotiv, der 
som vi har set, er et typisk byzantinsk entrelacornament. Hvis 
denne sten virkelig skrev sig fra 800-aarene, vilde Olavsrosens 
forekomst kunne benyttes som et argument for en direkte byzan- 
tinsk stilindflydelse under den periode, da Borrestilen utformes, og 
vilde forsaavidt kunne tjene til støtte for den opiatning, jeg tid- 
ligere har gjort gjældende, at ringkjeden skulde være av byzan- 
tinsk oprindelse. Men den tidlige datering av denne sten er som 
sagt litet overbevisende, idet den væsentlig grunder sig paa en 
meget usikker læsning av en indskritt. 
Under 900-aarene er kulturforbindelsen mellem Irland og de 
nordiske lande særlig livlig, og man har specielt kunnet konstatere 
irsk paavirkning i Jellingestilens dyreornamentik*). Imidlertid kan 
det jo ogsaa tænkes, at paavirkningen har været gjensidig, og der 
kan derfor være grund til at se efter delte entrelacmotiver i irsk 
1) Kermode: Manx Crosses, London 1907, fig. 27—29. 
*) Baldwin Brown 1. c. V, London 1921, s. 301, henfører korset ti 
»første del av det 11te aarhundrede.« 
Ny Calverley, lc) sj 124. 
*). Ibid. pl. ved s: 173 og pl wedus. 38. 
5) Monuments of Scotland II, fig. 4 og 4 a. 
%) Shetelig: Vestfoldskolen, s. 303. 
