jo: 
Haakon Schetelig og A. W. Brøgger. [No. 38 
c. Smaa skaar av et spandformet lerkar av sterkt glimmer- 
blandet lermasse; meget forvitret og opløst av fugtighet. 
Ydersiden har været orneret med parallele linjer. 
d. Brændte ben. 
Ved jordarbeide blev paa Haus prestegaard opdaget en 
ganske lav jordfri røis, liggende i den bratte bakke op mot 
fjeldet nord for prestegaardens hus. Nær røisens kant mot 
sydøst traf man iike under græstorven paa en række heller, 
som viste sig at dække et aapent mandslangt rum mellem 
stenene, orienteret med længderetning øst—vest. I denne grav 
(I) stod det først beskrevne lerkar, helt, og halvfuldt av muld. 
I graven fandtes intet andet. Efter dens størrelse og anlæg 
maa det ansees for sikkert at den har indesluttet et ubrændt 
lik. — Da konservator ScHETELIG paa museets vegne fortsatte 
gravningen, fandt man i den nordre del av røisen et litet grav- 
kammer, hvis sider var oplagt av større og mindre sten; det 
var dækket av et tredobbelt lag av heller. Dimensionerne var, 
indvendig maalt, 40 > 35 em. Kammerets bund bestod av en 
liten helle, som næsten helt utfyldte rummets flate, og paa 
denne bund laa bare litt nedskyllet muld, et par nøtteskaller 
hitført av rotter, nogen faa stumper brændte ben og den lille 
jernkrampe. Under bundhellen var en fordypning i jorden fyldt 
med kul og brændte ben, hvoriblandt fandtes de øvrige anførte 
saker. Selve graven var altsaa anlagt under kammerets bund- 
helle, et arrangement som synes beregnet paa at skuffe mulige 
oravrøvere. — Lerkarret er gave til museet fra hr. provst Jon. 
MARSTRANDER, Haus. (6081). 
Fund fra bronsealderen fra Eggesbøen, Herø sogn og pgd. 
Romsdals amt. 
Et ganske litet dolkeblad av bronse, kun 8.5 cm. langt, 
smalt og tyndt og temmelig daarlig støpt med adskillige smaa 
blærer i metallets overflate. Av formen ses at det er sterkt 
opskjærpet. Øverst er to store naglehuller, hvorved haand- 
taket har været fæstet. En større del av haandtaket er ogsaa 
bevaret. Det er tilskaaret av et litet horm, efter form og stør- 
relse at dømme vistnok et gjetehorn (ifølge dr. Å. APPELLØF); 
hornets spids er tvert avskaaret, og det er noget tilskaaret paa 
den ene side, siden ved hornets ydre krumning, hvorved formen 
blir mere regelmæssig tilrettet. Desværre mangler netop den 
nederste del, hvori bladet har været indsat, idet spaden her 
