AG arkitektoniske mindesmerker, som er os levnet fra middel- 
alderen, findes der ikke meget, der i interesse kan maale sig med 
ottekanten ved Trondhjems domkirke. Fig. 1 0£ 2. Det er et litet 
smykke, særpræget, fuldt av aand. Ingen engelsk katedral har noget 
helt tilsvarende,!) forsaavidt er den ogsaa original. Her er nemlig 
paa et springende punkt brutt med engelsk tradition og engelsk 
planlægning. Dette er vel værd at lægge merke til. Den en- 
gelsk-gotiske koravslutning er i forhold til den franske ganske flau. 
Det særlig engelske kor synes at være det ret avsluttede. Denne 
pludselige avslutning har over sig noget braat og ubehagelig, som 
nok for en del er søkt dæmpet med tidens festlige glasvinduer. Lady- 
chapellet, som i tidlig tid yderst sparsomt forekommer, er en liten 
lav utenpaahængt bygning, aldrig mere end i en høide. Her er 
ingen organisk sammenhæng, intet forsøk paa at forme en kor- 
avslutning, der kunde opnaa den skjønhetsvirkning, som præger 
de franske katedraler. I Frankrig er den gamle runde apsidale av- 
slutning beholdt og en søilerad danner korets bakgrund. Foran 
denne stod høialteret, hvorpaa saa lyset fra triforie og kleristorie- 
vinduerne samledes. Rent artistisk set er denne ordning av over- 
ordentlig virkning. 
Der har staat en del strid om ottekanten, hvorvidt her var hoved- 
alterets plads med selve St. Olavs skrin eller om det har været det 
1 kilderne omtalte Maria-stuke — Lady-chapel. P. A. MuncH paa- 
virket av danskerne hævdet i 50-aarene, at ottekanten var bygget 
1 det 14de aarhundrede og var et Lady-chapel.”) Det var netop tiden 
for den rikeste utfoldelse av denne engelske bygningsskik. MuncH 
blev forledet til denne datering av den rike senere stil, som efter 
de forskjellige ildebrander, der gik over bygningen, kom ind blandt 
)) Det som kommer nærmest er den bekjendte korona i Canterbury. 
?) MuncaH og SCHIRMER: Trondhjems domkirke. GChra. 1859. S. 97. 
9 
