1908] Faunaen i Vestlandets kvartærafleiringer. or 
Antallet af de lusitaniske arter er vistnok det samme, men * 
med den forskjel, at de 3 her fundne er smaaformer, som vil over- 
sees, naar ikke bankerne undersøges systematisk, og ogsaa her kun 
er fundne i et eller et par eksemplarer. Mens de 3, som er fundne 
der: Cardum echinatum, Aporrhais pes pelicami og Abra alba er 
store former, som ikke er saa lette at overse. Da samtlige gaar 
ned til mindst 80 meters dyb, kan ikke mangelen af disse arter søges 
i, at de er grundvandsformer. Men alt tyder paa, at klimatet her 
endnu saa sent, som da 55—60 % af hævningen var forbi, har 
været betydelig koldere end i Smaalenene under afsætningen af de 
lavere myabanker. Dette fremgaar ogsaa ved en sammenligning 
mellem størrelsen af nogie af de almindeligste arktiske arter som 
findes paa begge steder, f. eks.: 
V Søndmør | Smaalenene!) 
a : 
PE STANdIEUS. Lava vare erv Ie6 mm. ge. 102 mm. 
unecata f. uddevallensis.......| - 71 , OD 
Ereupholadts .....i.0ssovseven Ve BØ 
Endnu en ting, som taler for at klimatet paa Søndmør maa 
have været betydelig koldere paa denne tid er, at flere arktiske 
arter findes her ved 55—60 %/ af stigningen, mens de i Smaalenene 
er forsvundne længe før, f. eks. Mølleria costulata findes der kun 
til 26 % og Tectura rubella kun til 39 % af stigningen er forbi. 
Der synes i det hele neppe at være nogen grund til 
at antage, at klimatet ude ved kysten paa Søndmøre ved 
55 ”/o0 af stigningen var mildere end i Østfinmarken i 
vore dage. 
Saavidt man kan slutte af den ene, 15 km. længere inde i lan- 
det liggende forekomst ved Aure, maa der have været et kjendeligt 
mildere klimat ved samme stigningsprocent, idet den ledende art der 
er Cyprima islandica. Hvilket skulde tyde paa, at hævningen af 
landet ogsaa her har begyndt først ude ved kysten og senere læn- 
gere inde i landet, saaledes som det ifølge prof. BrøGGERS under- 
søgelser maa ansees for bevist for Kristianiafeltets vedkommende. 
1) Ifølge BRØGGER, Niveauforandringer. 
