34 | H. Kaldhol. [No. 6 
Pecten islandicus Mörz. (2). 
Balanus porcatus. 
Artslisten er faatallig; men foreløbig maa den ialfald efter mit 
skjøn henføres til de øverste myabanker. Den her fundne fauna 
maa ifølge de lokale forhold have levet paa omtrent 10 —15 m. dyb. 
Forekomsten maa saaledes være afsat under maksimum af sænk- 
ningen. 
2. Isocardialer og lavere tapesbanker. 
I Bergens museums aarbog for 1905 no. 2 meddeler RekstaDp 
artsfortegnelse over en skjælbanke paa Kirkeide i Stryn omfattende 
23 arter, hvoraf 4 arktiske, 11 boreale og 8 lusitaniske. Banken 
ligger ifølge hans angivelse 5 m. o. h. og henføres til de høiere 
tapesbanker. 
For sammenlignings skyld med den før omtalte skjælbanke paa 
Aarsnes foretog jeg en tur til Stryn for at studere forholde der, 
da Rekstap ei meddeler noget nærmere om den. 
Skjælforekomsten paa Kirkeide ligger ved elvebredden. Elven 
rinder 1 et leie af seigt blaaler, der ved den vandstand, den da 
havde (noget opsvulmet af vaarflommen), kun paa enkelte punkter 
ragede over vandspeilet. Det lod til at overfladen af leret var 
bølgeformig. Over dette er et omtrent 1 m. mægtigt lag af sterkt 
sandholdigt ler og øverst vel 2 m. grov grus, der paa grund af sin 
løse beskaffenhed uafladelig ruller ned og derved skjuler det under- 
liggende lag, saa man kun ved gravning bliver opmerksom paa dette. 
Grænsen mellem grus og saudler er aldeles skarp og vistnok hori- 
zontal. Der findes skjæl helt op til denne grænse, men ingen i 
oruset. 
Leret i elven fik jeg ei anledning til at undersøge; men paa 
elvebunden saaes en mængde skjæl, som for en væsentlig del maa 
antages at stamme fra leret; men en hel del er ogsaa udskyllet af 
det overliggende sandler ved flomtid. 
De af mig indsamlede fossile skjæl stammer paa en enkelt und- 
tagelse nær alle fra det sidste, hvor de forekom i stor mængde, saa 
den nedenfor anførte fortegnelse ved en nærmere undersøgelse vist- 
nok vilde kunne forøges adskillig, navnlig paa smaaformer. KEien- 
dommelig for denne forekomst er, at en stor del af de større arter 
danner kolonier hver for sig i samme niveau, saa man paa et sted 
kan finde en art i stor masse, som andre steder slet ikke findes. 
