1908] Bidrag til kundskaben om Norges hvirveldyrfauna i ældre tider. LIE 
for, at der i ældre tider har foregaaet en indvandring af hjorten fra. 
Sverige til Norge. 
I Norge kan hjorten med sikkerhed følges tilbage til tapestiden, 
tiden før tapessænkningen. Derimod foreligger der ikke noget bevis 
for, at den har levet i landet allerede under den interglaciale periode. 
Jeg skal her omtale de ældste hjortefund, som det har været muligt 
at faa rede paa. 
Da dr. Revuscn i 1874 og 75 studerede virkningerne af havets 
arbeide paa Søndmørs udøer og Statlandets halvø, fandt han ved 
eravning 1 Sjonghelleren paa Valderø under et indtil 7 fod (2.2 m.) 
tykt guanolag af faaregjødsel et kulturlag, hvori fandtes aske, træ- 
kul, sodede og mørnede stene, skjæl, ben af fiske, fugle, hjort, husdyr 
og menneske samt 93 oldsager bestaaende af pilespidse af ben eller 
horn, benprener, et par benskeer, et stykke af en benkam, brud- 
stykker af en forsiret lerurne, en sænkesten og en pilespids af jern. 
Ved hjælp af denne pilespids kunde fundets alder bestemmes til at 
tilhøre den romerske jernalder, eller tiden fra omkring Kristi fødsel, 
da romerne fik fast fod nord for Alperne, til ca. 400 efter Kristi 
fødsel. Pattedyrbenene var delvis spaltede for marvens skyld. 
Etatsraad STEENSTRUP, som havde faaet pattedyrbenene til under- 
søgelse, har i brev til professor CorretT meddelt, at hjorte- 
benene viste sig at tilhøre ,i forhold til deres alder ret kraftige 
individer*. 
I 1878 foretog afdøde konservator LoranGE udgravninger 1 
Sjonghelleren, Rønstadhelleren paa Lepsø og Havnsundhelleren. Som 
i Sjonghelleren fandtes ogsaa i de to andre hellere dyreben. Disse 
opbevares nu i Bergens museum, og jeg har blandt dem kunnet 
paavise ben af hjort, der ligesom de af STEENSTRUP undersøgte 
hjorteben maa have tilhørt store, kraftige dyr. Desværre har ikke 
fundene været holdt ud fra hinanden. Det er derfor ikke muligt 
at afgjøre, fra hvilken heller hjortebenene stammer, men ifølge mundtlig 
meddelelse fra LoranGE skal de være fra Sjonghelleren og Rønstad- 
helleren.  Fundet fra Rønstadhelleren tilhører ifølge dr. SCHETELIG 
det 2det aarhundrede e. K. f. 
Fra broncealderen foreligger saavidt vides intet fund af hjorte- 
levninger. Derimod er hjortehorn og hjorteben to gange paa Jæderen 
fundet sammen med gjenstande fra den ældre stenalder. 
I 1900 opdagede konservator HerLLIEsEN paa den nordre skraa- 
ning af det lave eid, som adskiller Haalandsvandet fra Kvernevigen, 
Raudeberg pgd., en affaldsdynge eller kjøkkenmødding fra den ældre 
