14 James A. Grieg. [No. 7 
bred, og som øverst leverer materiale til den tidligere nævnte sand- 
flugt. Sanden er tildels blandet og veksellagret med sytje. — — 
 — — Over sandlaget følger atter et gytjelag, der viser stor ydre 
lighed med det nedre. Ligesom i dette aftager fossilernes talrighed 
raskt, efterhvert som man fjerner sig fra bredderne. Over den 
største del af den gamle sjøbund naar dette lag helt op i dagen; 
men nær bredderne dækkes det delvis af et mere eller mindre 
mægtigt recent sandlag, der dels er udvasket af strandvolden, dels 
er flyvesand. Over enkelte partier er gytjen sterkt blandet med rester 
af tagrør og siv og gaar her tildels optil over i virkelig sivtorv 
med talrige rhizomdele og rødder af Scwrpus lacustris.  Mægtigheden 
af det øvre øytjelag gaar op til henimod 1 m. — — — — Å 
Hjorteskelettet og hjortehornet blev fundet i det undre øytjelag. 
De maa saaledes stamme fra perioden før tapessænkningen. Gytjen, 
hvori de laa, indeholder ,rige levninger af en varm og frodig vege- 
tation af vand- og sumpplanter, tildels arter, der som Najas marina, 
Cladium mariseus, Carex pseudocyperus og Ceratophyllum demersum 
nu ikke findes paa Jæderen, men først i langt sydligere, henholdsvis 
østligere trakter.* 
Fra Stavanger museum har jeg ved konservator HErLLIESENS 
velvilje faaet udlaant skelettet, hvorfor jeg herved bringer ham min 
bedste tak. 
Skelettet er desværre meget mangelfuldt. Af hovedets ben er 
kun bevaret pandebenene med paasiddende horn — af venstre horn 
dog kun det nederste parti med lste og 2den tak — samt den 
forreste del af underkjæven. Dette er saa meget mere at beklage 
da jo kraniet har den største betydning med hensyn til racespørgs- 
maalet. FEndvidere var bevaret 6 halshvirvler, 10 brysthvirvler, 6 
lændehvirvler, en korsbenshvirvel, nogle ribben, skulderbladene, over- 
og underarmsbenene, høire mellemhaandsben, et fingerled, laarbenene, 
høire knæskjæl, skinnebenene, rullebenene og hælbenene. De fleste 
af disse knokler er dog mere eller mindre defekte. 
Til sammenligning har jeg havt et skelet af en 12-ender fra 
Masfjorden, et af centrerne for hjortens nuværende udbredelse inden 
Bergens stift. FEksemplaret maa saaledes ansees for at være en 
typisk vestlandshjort. 
Af venstre horn er kun bevaret det nederste parti med de to 
første takker. Høire horn har været brukket paa to steder, men 
stykkerne er i behold og kunde sammensættes. Hornets form vil 
fremgaa af hosstaaende figur (fig. 2 åa), hvorpaa ogsaa er afbildet 
RE 
