: 
3 på p 
1908] Bidrag til kundskaben om Norges hvirveldyrfauna i ældre tider. 19 
større og har kraftigere og mere udviklede processer. Atlas største 
Jængde er saaledes 10.5 cm., dens største bredde 11.6 em. og dens 
største høide 5.2 em. Hos Masfjordsindividet er disse maal hen- 
holdsvis 9.9 cm., 11.9 em. og 5.9 em. Hos individet fra Skeievandet 
har Bpistropheus følgende maal: Længde af Corpus og Processus 
odontoideus 11.1 em., længde af Corpus 9.4 em., høide af Corpus og 
Processus  spimosus 8.9 em., bredde mellem Processus transversus 
8.2 cm., bredde af zygopophyserne 5.1 cm. Hos Masfjordsindividet 
er de fire sidstnævnte maal henholdsvis 9.2 cm., 8.7 €m., 8.4 em. og 
5.6 em. Hos individet fra Skeievandet er længden af 3die hais- 
hvirvels Corpus 8.1, bredden mellem Processus transversus 9.6 em. 
Hos det andet individ er disse maal henholdsvis 7.9 em. og 9.9 cm. 
Det maa bemerkes, at hvirvlerne hos Skeievandsindividet er noget 
forvitrede, særlig gjælder dette hvirvlernes processer, hvorfor hvirv- 
lerne, om de havde været friske og ubeskadigede, havde været noget 
større end ovennævnte maal angiver. De øvrige hvirvler samt rib- 
benene af individet fra Skeievandet er saa defekte, at det ikke er 
muligt at angive maalene af disse knokler. 
I mai maaned 1908 fandtes i Klepp, Jæderen, ved gravning 
af en kanal 6 hjortehorn samt en del af et nakkeben og af et høire 
bækkenben af hjort. Hornene, som synes at have været naturlig 
afkastede, laa vel 1.20 m. dybt paa bunden af en myr paa eller 
noget ned i «den underliggende grus. De laa noget spredt udover 
et omraade af ca. 10 m. Skjæl blev ikke fundne. Findestedet 
ligger 10 å 15m. 0. h. Ifølge Øyen ligger tapesniveauet paa Jæde- 
ren 10.7-—15.7 m. 0. h. Som de øvrige hjortefund fra Jæderen 
synes saaledes ogsaa disse at tilhøre tapestiden. 
Ved konservator HærrrIgsens velvilje har jeg havt anledning 
til ogsaa at undersøge dette fund, som nu er indlemmet i Stavanger 
museum. Samtlige horn var i mere eller mindre grad defekte. At 
dømme efter de bevarede dele har de været slanke, kraftige, vel 
udviklede og maa have tilhørt yngre dyr. Det bedst bevarede horn 
(fig. 5 åa) maalte i ret linje 52 cm., langs hornets krumning var 
længden 54 em. Som det vil sees af figuren, mangler dog det øverste 
parti af hornet. Lige over rosenkransen var diameteren 4.6 cm. 
Hornet har 5 takker. Det er som det vil fremgaa af figuren smalt 
og opretstaaende og synes at have tilhørt samme type som hornene 
paa skelettet fra Skeievandet. Af nakkebenet var kun en del af 
Basioceipitale samt begge Condyli bevarede. Af bækkenbenet (tig. 5 9) 
var bevaret partiet omkring. Acetabulum. Dette var forholdsvis 
