TG Å. W. Brøgger. [No. 11 
rige.') Der kan pekes på en stadig stigende import av flint i det 
forholdsvis store materiale. Kommer man vestenfor Lindesnes der- 
imot, forandres formerne ganske væsentlig. Der findes en række 
typer, der er karakteristiske for Vestlandet; det væsentlige herved 
er, at den sydskandinaviske indflydelse gjennem hele stenalderen er 
aldeles forsvindende liten, før ved det sidste avsnit av denne, da 
tyknakkede skandinaviske flintøxer og skafthuløxer blir forholdsvis 
 talrige.*”) Endelig møter man i det nordenfjeldske og nordlige 
Norge stenalderstyper, der i det væsentlige går ind under betegnelsen 
,den arktiske stenalder*. Uten tvil har denne stenalder adskillige 
berøringspunkter med den vestlandske, men derimot sågodtsom ingen 
med den sydøstlige og sydskandinaviske gruppe. 
Det er derfor i virkeligheten ganske betegnende at de to rav- 
fund er gjort i det nordenfjeldske område; det ene, Herøfundet, i 
en trakt, hvor det vestenfjeldske og nordlige element møtes. Det 
andet i en egn, hvor som jeg nedenfor skal berøre, den arktiske 
stenalder er rikt repræsenteret. Allerede på forhånd er det derfor 
sandsynlig, at begge fund ikke kan ha sin oprindelse 1 Jylland. 
I sin før nævnte opsats om Nordiska Stenåldersskulpturer* har 
Dr. OQ. ArmaGren utviklet, hvorledes den 1 nordisk stenalder fore- 
kommende gruppe av skulptur, væsentlig gjengivende mennesker og 
dyr, har en avgjort østlig utbredelse, idet den findes i Finland, 
Øst-Balticum, Polen etc. Derhos er den i Sverige knyttet til den 
kjendte gruppe, de upplandske stenaldersbopladse, hvis kultur- 
forbindelser tydelig peker østover. 
Jeg skal her i al korthet gjennemgå dyreskulpturens utbredelse 
i nordeuropæisk stenalder, for yderligere at bestemme Linnesfundets 
stilling. 
Går vi først til Danmark er det ganske avgjort, at her i 
stenalderen omtrent ikke forekommer nogensomhelst antydning til, 
at den iøvrigt høitstående befolkning har modelleret en eneste men- 
neske- eller dyreskikkelse. Dette er et merkeligt og betydnings- 
1) Å. W. BrøGGER, Studier over Norges stenalder. I. Kria. 1906; særlig 
det der medfølende kart. 
2) A. W. BrøcGGer. Norges Vestlands stenalder. Bergens Museums Årbov 
107 pan: 
