18 A. W. Brøgger. [Nr. 11 
Yderligere betegnende er det da, at enkelte av skiferknivenes skafter 
ender i dyrehoveder.”) Disse skiferknive, der er forsynet med 
tydelige dyrehoveder, er fundet fra Ångermanland —Jåmtland like 
til Blekinge og Øland, men er ikke mange i antal. Derimot ned- 
stammer fra denne type av tveeggede knive, som jeg på andet sted 
får anledning til at vise, en række eneggede knive, hvor dyrehovedets 
detaljer er degenererede til knopper og utspring, der vilde være 
uforståelige uten dyrehovedet som oprindelse. Fra Norge kjendes 
også en enkelt tveegget kniv, avb. her fig. 11. Den er fundet i 
Røråstrakten, såfremt man kan stole på fundopgaven.”) 
I umiddelbar forbindelse med disse dyrefremstillinger sætter jeg 
også de merkelige arktiske (,,nordskandinaviske*) helleristninger, som 
findes på strækningen Jåmtland—Trondhjemsfjorden — Nordland, og 
som indeholder realistisk tegnede dyrefigurer, almindeligvis ren og 
elg, til væsentlig forskjel fra de syd-skandinaviske, hvor fremstillin- 
Fig. 12b. Helleristning, Stjørdalen, N. Trondhjems amt, Norge. 
gerne som bekjendt er stiliserede, og langt fra bærer det naturpræg 
som de arktiske.?*) At disse delvis kan være yngre, kan naturligvis 
ikke bestrides; men røtterne står sikkert i stenalderen, og hænger 
på det tydeligste sammen med den realistiske sans, der gjør sig 
gjældende inden denne kulturgruppe. 
Av størst interesse er det i denne forbindelse åt peke på, at 
disse helleristninger har sin parallel længere østover end i Sverige. 
Ved Onegasjøen i gouv. Olonets i Rusland er siden længere tid til- 
bake kjendt helleristninger av samme art som de arktiske.) Man 
1 0. ÅLMGREN, I. c., fig. 4—38. 
*) K. Ryen, Trøndelagen i forhistorisk tid, Trondhjems 900 års jubileum, 
festskrift. Trondhjem 1897. 
3) A. W. BRrøGGER, ,Naturen* 1906, p. 356. — G. HALLSTRÖM, ,,Forn- 
vånnen* 1907, p. 160 og , Ymer*, 1907, p. 211. 
4) C. GREWINGK, Zur Archåologie des Balticum und Russlands. Archiy fir 
Anthropologie, Bd. X, p. 86. AsPELIN, 1. c. fig. 342. 
