1908] Et norsk ravfund fra stenalderen. 19 
sammenligne her rensdyrfigurerne fra Stjørdalen og Melø i Norge, 
fig. 12 med rensdyrene fra Olonets fig. 13, og man må indrømme, 
at likheten er stor. Endnu bedre likhet finder man ved fig. 14, 
ristninger fra Jåmtland. Det som er det væsentlige er, at tegnin- 
gen synes at være gjort efter samme teknik, der er forskjellig fra 
den ved de sydskandinaviske ristninger anvendte (,,Naturen* 1906, 
p- 358). Men endnu merkeligere er det, at aldeles analoge rist- 
ninger, med rensdyrtegninger findes i Sibwien, 1 en trakt omkring 
Minoussinsk, Tomsk og Jenisseisk, vel 3000 km. i like linje øst for 
Olonetsristningerne. På en enkelt av disse interessante ristninger 
1 FA GT 
Oo MG 2 FE, 
: V i Pt JE smi 
; U VÆR Er 
7 | 7 
7 af = 
JJ NYA 
Dine | V 
et « 
ep OG 
Fig. 138. Olonets, Rusland. (Efter AsSPELIN). 
findes i mængder av rensdyr i floket masse, omgit av menneske- 
skikkelser, altsammen meget realistisk gjengit, smlen. fig. 15—16.)) 
Det vil muligens synes dristig at sætte disse ristninger 1 forbindelse 
med de arktiske. Da det ligger utenfor rammen av nærværende 
opsats at føre yderligere bevis for rigtigheten av min opfatning, 
skal jeg imidlertid ikke nærmere gå ind på dette, kun nævne, at 
jeg i det arbeide om den arktiske skiferkultur, som jeg holder på 
med, kommer til at behandle dette spørsmaal. 
På dette sted har det imidlertid størst interesse at erindre, at 
de arktiske helleristninger i Skandinavien angir den vigtigste færd- 
selsvei i stenalderen nordpå, nemlig fra Jåmtland over Storsjøen til 
Trondhjemsfjorden. Ved siden av denne fandtes der en anden litt 
1) ÅsPELIN, |. c., fig. 344 og 347, samt 341. 
