1908] Et norsk ravfund fra stenalderen. 25 
den norsk-svenske skiferkultur og står likeledes i forbindelse med 
de stenøxtyper, vi finder på vestlandet i Norge. En enkelt varie- 
tet av disse øxer findes tillike på Gotland og kan påvises på 
bopladse fra Weichseltrakten og i Danzigs omegn. — Dette for- 
hold er ganske analogt med flintøxernes forekomst i sydskandinavisk 
stenalder. Tynd- og tyknakkede flintøxer findes utbredt fra West- 
Preussen over Pommern—Meklenburg til Slesvig—Holsten og 
Danmark og fortsætter som bekjendt op i hele Syd- og Mellem- 
Sverige samt hele det sydøstlige Norge. Fra centret i Danmark— 
Skåne er kjendskapet til disse hovedtyper således vandret både moi 
syd og øst og mot nord. 
Fra den senere del av stenalderen findes der et udmerket bevis 
for, at deu ene av de ovenfor nævnte færdselsveie, den østlige, 
har holdt sig. Jeg sigter her til utbredelsen av den båtformede øx. 
MONnTELIUS o. å. har forlængst pekt på, at denne øx ikke forekommer 
i Danmark undtagen på Bornholm, og at den i Sverige har en over- 
veiende østlig utbredelse. Vi skal her i al korthet se litt nærmere på 
denne utbredelse. I Pommern og West-Preussen vet jeg ikke om den 
forekommer. Enkeltvis tør det nok være, at den findes.) I Øst- 
Preussen findes den i et par exemplarer.”) Et enkelt exemplar 
stammer fra Posen. Går vi herfra over den russiske grænse 
møter man i gouv. Witebsk et enkelt stykke, muligens også varie- 
teter i Rjåsan, Jaroslav og Wolynien. Disse angivelser fra Rus- 
land skyldes C. GrREWINGK, der tidlig blev opmerksom på denne 
types forekomst i de russiske Østersjølande.*) Fra Livland opgives 
således ,der kahnförmige Beil* at være fundet i Kr. Fellin, noget 
vest for Dorpat. I Estland er den ikke sjelden i kystegnene; den 
er fundet på øerne Dagø, Øsel og Moon, videre fra egnene ved 
den finske bugt (Narowamundingen, Metzikus etc.) samt enkelte 
andre steder i kysttrakterne. Fra Polen kjendes enkelte stykker. 
Fra de øvrige dele av Rusland er det mig ikke bekjendt om den 
findes. Muligens har den dog slegtskap med enkelte varieteter av 
de skafthuløxer fra Central-Rusland, hvis nakke slutter i et dyre- 
1) A. W.-BrøGGEr, Norges Vestlands stenalder, p. 66, note 4 og 5. 
* H. Keuxg, 1. c, p. 22, Abb. 9. Se ogsaa GREWINGK, nedennævnte avh., 
p. 40. 
3) Provinzial-Museum i Danzig. 
3) GREWINGK, Die neol. Bew. von Kunda, p. 39—40; avbildning, og den- 
samme, Archåologische Karte von Liv-Est, u. Kurland, Verh. d. gel. estn. Gesellsch. 
Dorpat 1884. — Sitzungsberichte der gel. estn. Gesellsch. 1877, p. 107. 
