28 A. W. Brøgger. [Nr. 11 
par) 
disse likefrem opfattes som indførte stykker, og som repræsentanter 
for en utvilsomt vel utviklet byttehandel mellem nord og syd. 
Endelig vil jeg i al korthet nævne, at den østlige færdselsvei, 
der ovenfor er søkt påvist, også 1 bronsealderen har spillet nogen 
rolle. Som Dr. Å. Hackman har påvist,*) findes der på en bronse- 
celt fra det sydvestlige Finland et ornament, der inden hele det 
nordeuropæiske område kun gjenfindes på bronsecelterne fra Gun- 
nesøi 1 det trondhjemske. Dr. Hackman er: tilbøielig til at anta, at 
den finske celt er indført fra Norge, hvilket efter de foreliggende 
fund synes meget naturlig. De omhandlede fund skriver sig fra 
bronsealderens slutning (Montzrius' 5—6 per.), og herigjennem 
skulde da kunne antas, at denne færdselsvei har været vedlikeholdt 
gjennem hele stenalderen og bronsealderen.*) 
Elementerne til norsk stenalderskultur er ikke bare komne fra 
syd. Der er i fremtiden et rikt felt for utforskningen av de østlige 
kulturområders betydning. 
1) Bronsyxan från Helsberg i Pemar socken, Åbo stads historiska Museum, 
h. IT 1907, p. 40. 
*) I forbindelse hermed er det også meget interessant at peke på at Dr. 
Hackman omtaler slegtskap mellem finske støpeformer fra bronsealderens 6te 
periode og permiske celter, og herunder fremhæver betydningen av færdselsveien 
videre østover fra Finland langs Dwina, Kama, Wjatka etc. Se herom Å. Haock- 
MAN i Festskrift till 0. Monrterms, Stockholm 1908, p. 1—12, og Die åltere 
Eisenzeit in Finnland, Helsingfors 1905, p. 9 ff. og 353. 
Bækkelaget pr. Kristiania, 15de juni 1908. 
