1908] Bøgeskogen ved Lygrefjord i Nordhordland. 11 
særskilte bark bevaret. Forklaringen er vistnok i regelen den, at 
de sammenvoksede søsterstammer oprindelig er skud fra stubben af 
et ældre, forlængst fældt træ; i flere tilfælde kunde dette direkte 
paavises at være sammenhængen. 
Bøgen gjælder ialmindelighed, idetmindste i de skandinaviske 
lande, for at være et forholdsvis lidet variabelt træ. Ved nærmere 
undersøgelse vil man dog finde, at ogsaa den — ligesom saa mange 
andre tilsyneladende meget konstante planter — er mere formrig, 
end man sædvanlig forestiller sig. I bøgeskogen ved Lygrefjord 
viste særlig bladformen sig at variere betydelig. Hvert træ har 
sin karakteristiske bladform, men side om side kan man træffe trær, 
som med hensyn til bladenes form afviger betydelig indbyrdes. De 
fleste trær har blade af den velkjendte bredt elliptiske form, med 
afrundet grund og med den største bredde omtrent ved midten; for- 
holdstallet mellem bladenes længde og bredde ligger hos disse blade 
sedvanlig mellem 1.4 og 1.5. Andre trær har bredt ægformede 
blade, med tver grund, den største bredde nedenfor midten og et 
længde-breddeforhold = ca. 1.3. (Fig. 3a). Atter andre trær har 
smalt elliptiske blade, omtrent lige meget afsmalnende mod spidsen 
som mod den kileformede grund, og med et længde-breddeforhold, 
som kan naa værdier helt op til 1.95. (Fig. 3 b). Hvorvidt disse 
former har nogen systematisk betydning, eller om de kun er at op- 
fatte som rent individuelle variationer, kan vanskelig afgjøres uden 
ved dyrkningsforsøg. Med hensyn til nervatur og bladkjødets kon- 
sistens stemmer de her omtalte blade overens med de normale hos 
bøgen. Desuden har jeg ved Lygrefjord paa adskillige trær iagt- 
taget den slags afvigende sommerblade, som A.G. NATHORST nylig 
indgaaende har beskrevet.) 
Alt ialt maa det kunne siges, at bøgen i Nordhordland viser 
en livskraft og frodighed, som ikke tvder paa, at den her — ved 
sit nordligste voksested som vild —- har naaet sin klimatiske 
nordgrænse. Som plantet trives den da ogsaa ifølse SCHUBELER 
godt meget længere mod nord, helt til Steigen prestegaard i Nord- 
land, 79 17" nordenfor bøgeskogen ved Lygrefjord.*) 
1) A. G. NaArHorsT, Uber abweichend gebildete Blåtter der Rotbuche (Fagus 
silvatica L.). (Kol. Svenska Vet. akad. handl. Bd. 492, No.7. Stockholm 1907). 
SKSCRUBELER, i c. p 922. 
