1908] Bøgeskogen ved Lygrefjord i Nordhordland. 15 
mosvegetationen i bøgeskogen ifl. WurLrsBErG's undersøgelse er eien- 
dommelig og , rimeligvis kun i England finder sit sidestykke.*") 
(Derimod er blandt bøgeskogens karplanter ikke noteret en eneste 
art, som ikke tillige er almindelig i anden slags løvskog i det vest- 
lige Norge). 
Nu er det ganske vist saa, at forekomsten i den isolerede bøge- 
skog i Nordhordland af de netop nævnte soparter — og moser — 
vilde finde sin enkleste forklaring, om man antog bøgen for relikt. 
At flere arter, karakteristiske for samme plantesamfund, vokser i 
hinandens selskab paa et isoleret voksested udenfor deres egentlige 
udbredningsomraade, vil altid være et forhold skikket til at vække 
mistanke om, at forekomsten kan være af relikt natur. Jeg har 
selv i en liden netop trykt opsats anført en saadan iagttagelse til 
støtte for, at almen paa dens merkelige forekomst i Jutulhugget i 
Øvre Rendalen maa ansees som en relikt fra den varme tapestid.*) 
Men det maa sterkt fremholdes, at et saadant forhold alene ikke 
er tilstrækkeligt til deraf at slutte, at vedkommende planter er re- 
likter. Efterhvert som vi faar bedre kjendskab til planternes van- 
dringer, viser det sig stadig mere, at en mængde planter ogsaa I 
nutiden formaar at vandre over store afstande, og at de véd at 
finde voksesteder som passer for dem, selv om disse ligger noksaa 
afsides. Det vil være tilstrækkeligt her at minde om, hvordan en 
række typiske barskogplanter, bl. a. Linnaea borealis, Goodyera 
repens, fire Pirola-arter, m. fl., som ellers mangler i Danmark, i 
den senere tid har optraadt paa stadig flere steder i kunstig anlagte 
naaletræ-plantninger paa Jylland og de danske øer; WArmInG holder 
det for sandsynligst, at de er indvandret fra Norge og Sverige.*) 
At der i bøgeskogen ved Lygrefjord vokser en del soparter og 
moser, som ellers mangler i trakten og er karakteristiske for bøge- 
skog, kan derfor ikke regnes som noget bevis for relikthypothesen, 
men kun som et argument, hvis vegt vil være helt afhængig af, 
om andre grunde taler i samme retning eller ikke. Hvad angaar 
almen, som netop blev nævnt som eksempel, saa vidner baade fossil- 
fund og gamle stedsnavne om, at den i ældre tider har været mere 
udbredt end nu i det østlige Norge, og det kunde derfor være 
Deep 79. 
%) Jyns Horm»Bor, En forekomst af alm i Nordre Østerdalen. (Naturen, 
1908, p. 340. Bergen 1908). 
3) E. WArmInG, Den danske Planteverdens Historie efter Istiden, p. 15—17. 
Kjøbenhavn 1904. 
