1908] Bøgeskogen ved Lygrefjord i Nordhordland. 17 
at dømme har den længe ført en lidet fremtrædende tilværelse som 
en forholdsvis underordnet bestanddel i skog af andre løvtrær. Og 
dens seierrige kamp mod eken, som nu har gjort den næsten ene- 
raadende over store strøg, tilhører ifølge VavurzrLr”s klassiske under- 
søgelser en meget sen tid, ja fortsættes endnu den dag idag.) 
Fra hele Sverige kjendes ikke et eneste sikkert fund af fossil 
bøg. Derimod har Monrtznivs for tre aar siden ved Kulla Gunnars- 
torp i det nordvestlige Skaane fundet bøgenødder i en broncealders 
grav fra midten af det andet aartusen før Kristus.*) 
Endnu yngre end i Skaane er bøgen efter al sandsynlighed ved 
Larvik, det eneste sted i Norge, hvor den hidtil med sikkerhed er 
paavist som fossil.”  Vistnok mangler her holdepunkter for en 
absolut datering, saadan som man i Danmark og Skaane har op- 
naaet ved arkæologiens hjælp. Men det fremgik dog tydelig af 
fundomstændighederne, at Larviks bøgeskog geologisk talt maa være 
meget ung, ja at dens historie ikke engang rækker tilbage til 
granens indvandring i sen postglacial tid.* At dog bøgen i Jarls- 
berg maa være ialfald et tusen aar gammel, er gjort sandsynligt 
ved den omstændighed, at der i Oseberg-skibet, som stammer fra 
første halvdel af det 9de aarh. efter Kristus, er fundet flere gjen- 
stande forarbeidede af bøgeved. Dette har jeg kunnet konstatere 
ved en undersøgelse, som prof. dr. G. GUSTAFSON velvilligst gav mig 
anledning til at udføre. 
Her: skal gives en kort redegjørelse for undersøgelsen af en 
liden torvmyr paa Poltnæsset ved Vallevik, som jeg foretog 
i august 1908. Myren ligger inden bøgeskogens grænser, ca. 4.5 
m. 0. h. i en helt indelukket forsænkning mellem lave nord-syd- 
gaaende beregrygge. Dens afløb gaar mod syd gjennem en liden 
kløft, gjennem hvilken der siver vand ned til stranden. Afløbets 
tærskelhøide ligger knapt en halv meter under myroverfladen. 
1) Cur. VAUPELL, Bøgens indvandring i de danske Skove. Kbhvn. 1857. 
2) Ymer 1905, p. 340. 
3) Jeg bortser her fra J. Vipe's notis: ,Folk i Lindaas fortæller, at de 
hyppig træffer rødder og andre rester af bøgetrær i myrene” (1. c., p. 44). Allerede 
i ,Tillæg og rettelser* til sin bog (p. 461) tager Vi»rz selv afstand fra denne 
angivelse. og den er vistnok ogsaa meget lidet paalidelig. Flere gange har jeg 
selv i forskjellige trakter af landet hørt lignende beretninger eller faaet tilsendt 
prøver af angivelige bøgestammer, som man har fundet i torvmyrer; men det har 
hidtil altid vist sig, at hvad man har holdt for bøg, har været ved af andre løvtrær. 
4 Horm»og, Bøgeskogens alder ved Larvik, p. 58. 
