20 Jens Holmboe. [No. 13 
gjøres de 32 cm. af startorv, som hører til de forholdsvis langsomt 
voksende torvarter. Hvor gamle de ældste bøgerester i myren tør 
antages at være, er ikke godt at sige. Kun som et rent personligt 
skjøn vil jeg nævne, at efter min opfatning alderen neppe bør 
sættes lavere end ialfald ca. et tusen aar. 
Naar bøgen ved Lygrefjord viser sig at være saa sent ind- 
vandret, som det af myrfundet paa Poltnæsset synes at fremgaa at 
den er, og naar der heller ikke i fossilfund eller stedsnavne fore- 
ligger den mindste antydning om, at der i ældre tider har vokset 
vild bøg paa strækningen mellem Agder og Nordhordland, da synes 
det ikke længere muligt at tænke sig denne bøgeskog som en relikt- 
forekomst, saadan som BrLytt mente. Endnu mere afgjort end for- 
rige gang jeg skrev om bøgen i Norge*) maa jeg erklære mig enig 
med Anpr. M. Hansen i hans opfatning, at der sikkert maa have 
været store oprindelige sprang i bøgens udbredning langs den 
norske kyst.*) 
Spørgsmaalet bliver da hvordan bøgen er kommen til Vallevik. 
Er den bragt did ved naturens egne spredningsmidler, eller er den 
maaske, tilfældig eller i bestemt hensigt, indført af mennesker? 
Herom er det let nok at anstille gjætninger, men langt vanskeligere 
at udtale nogen vel begrundet mening. WULFsBERG tænkte sig 
bøgen indført af en ”veirbidt Viking, som enten i elskværdigt Lune 
eller for at skaffe sig haardt Træfang til Skibsmateriale har fragtet 
en Skjæppe Bøgenødder over Vesterhavet og strøet dem rundt sit 
Langskibsnøst.**) Ligeledes antog GLØERSEN, at bøgenødderne var 
medbragt fra de gamle nordmænds togter til de danske øer, Eng- 
land eller Irland; han nævner som en mulighed, at man kan have 
brugt at tygge nødderne ,ligesom de fleste Sjøfolk nu gjerne tygge 
Tobak.**) I modsætning til disse forskere finder Hansen det 
naturligst at forklare sig forekomsten fremkommet ved ,spredning 
ved vindfald som rækeved, eller ved nøtterne ført lange veie af 
kyststrømmen.*?) Jeg vil ikke her øge antallet af disse hypotheser, 
men maa isteden erklære mig enig med G. ANDERSSON deri, at hver 
enkelt af disse forklaringer — foruden adskillige andre — meget 
1; HorLmBor, Bøgeskogens alder ved Larvik, p. 59—60. 
2) FINSEN 106 pi. 198. 
3) WULFSBERG, 1. c., p. 79. 
4) GLØERSEN hos SCHUBELER, Virid. norv. I, p. 522. 
5) HANSEN, 1. c., p. 98. 
