1908] Bøgeskogen ved Lygrefjord i Nordhordland. 21 
godt kan være mulig.') Jo længere tilbage i tiden bøgens optræden 
ved Lygrefjord maa henlægges, desto mindre bliver sandsynligheden 
for, at den med hensigt skulde være indført af mennesker. Den 
store afstand fra andre bøgeforekomster gjør det sikkert ikke nød- 
vendigt at tænke sig transporten skeet ved menneskers hjælp; 
de senere aars exakte undersøgelser over planternes spredning ude 
i naturen har vist, at dennes egne transportmidler formaar langt 
mere end man før tænkte sig. Et eksempel paa, at fremmede træ- 
arter ogsaa i nutiden kan indvandre over sjøen til Norges kyster, 
turde man have i den forekomst af Acer pseudoplatanus ved Sævik 
i Spind (Lister), som R. Friptz omtaler.” Han fandt et ungt træ 
af denne art voksende i en bergrift lige ved standen saa lavt nede, 
at bølgerne ved høi vandstand skyller derover. Paa den anden 
side leder det forhold, at Vallevik ligger saa nær den gamle kongs- 
gaard paa Seim, hvor kong Harald Haarfagre til sine tider boede 
og hvor kong Haakon Adalsteinsfostre antages at være hauglagt, 
ganske naturlig tanken hen paa de gamle nordmænds sjøfærder. 
Tilslut kun endnu et par ord om bøgeskogens fremtid. Allerede 
M. N. Brytt klager over, at skogen ved tiden for hans besøg i 
1833 blev hensynsløst behandlet: ,Der arbeides af alle kræfter paa 
at udrydde de faa Træer, som endnu findes.*?*) Selv om jeg ikke 
finder tilstanden saa truende som disse ord giver indtryk af, kan 
jeg dog paa den anden side heller ikke tiltræde WuUuLrsBERG'S ud- 
talelse fra 1877, at ,Skoven af Eierne drives rationelt.**) Saa 
sterk som gjenveksten af ungskog fortiden er, kan der neppe være 
nogen fare for at bøgeskogen i en nærmere fremtid skal blive helt 
udryddet. Men det omraade bøgen dækker er saa begrænset, at 
det er lidet betryggende, at det helt skal afhænge af den pietet 
og forstaaelse, som grundens tilfældige eiere til enhver tid maatte 
vise, om denne merkelige bøgeforekomst, den nordligste i Europa, 
skal blive bevaret for efterverdenen. Netop i de sidste par aar er 
1) GUNNAR ANDERSSON, Die Entwicklungsgeschichte der skandinavischen 
Flora, p. 91. (Résult. scient. du Congr. internat. de Botanique åa Wien 1905 
Jena 1906). 
*) R. E. Frmmrz, Undersøgelser over floraen paa kysten af Lister og Mandals 
amt, p. 172. (Chria. Vid. Selsk. Skr. I. Math. naturv. Kl. 1903. No. 3). 
3 M. N. Bytt, Indberetn. p. 75. 
4) WULFSBERG, |. c. 
36 
