72 



Vanellus cristatus Mey. har fordom och ej för så 

 många år tillbaka varit mycket allmän i hela skärgården, 

 så väl på fasta landets kuster, som på de större, der och 

 hvar gräsbeväxta skären; men har under de sista tio åren 

 betydligt minskats i antal, och finnes t. o. m. alldeles 

 icke på flera af de ställen, der hon fordom fanns och 

 häckade i mängd. Imellertid förekommer hon ännu par- 

 vis och häckande långs hela kusten der och hvar. Hon 

 ankommer hit vanligen i första hälften af Mars och flyt- 

 tar bort i September. Endast en gång fanns ett exem- 

 plar ännu qvar den l:ste Oktober (1841). 



Den första syntes: 1838 den 9:de, 1842 den ll:tc, 

 1843 den 13:de, 1845 den 24:de, 1847 den 17:de, 1848 

 den 14:dc och 1850 den 2:dre Mars. 



Anm.: Vipans allt mer och mer försvinnande ur skärgården kan ej 

 antagas härröra af förföljelse, ty hon ofredas sällan af folk; utan är det 

 snarare analogt med så många andra fogelarters periodiska försvinnande 

 från vissa orter, der do en längre tid varit ganska allmänna. 



Ciconia alba Briss. häckar, mig veterligen, ej i Bo- 

 huslän, men har under de sednare åren ofta visat sig här 

 om våren, vanligen i April månad, några individuer, dels 

 enstaka, dels 5 — 6 i sällskap, på åkrar och ängar. Inne- 

 varande vår (1851) har jag dock ej försport att någon 

 blifvit sedd. 



C. nigra Dechst. upptages här af den anledning, att 

 jag sett ett exemplar, den 10 April 1845, vid en liten 

 bäck i grannskapet af Torebo. Sannolikt var detta helt 

 och hållet en tillfällighet, ty fogeln är alldeles okänd i 

 orten. 



Ardea cinerea Lin. visar sig i skärgården vissa år 

 under höst- och vårflyttningen, särdeles under den förra, 



