74 



marne utanför Oroust, som aldrig isbcläggas, icke ens vid den 

 starkaste köld, och ses der vanligen från ett par ända till 

 20 — 30 i sällskap. Ofta om dagarne liggande på isen 

 långt från det öppna vattnet. De flesta sträcka härifrån- 

 i April, nästan alltid i NO. rigtning, vanligen helt lågt, i 

 större och mindre flockar. Ofta ses derunder tvennc 

 gamla, åtföljda af 2 — 3 k 4 unga, hvilka påtagligen ut- 

 göra en familj, och d erfor c förefaller det besynnerligt, att 

 »hannarne infinna sig först vid vakarna i Lppmarken," 

 såsom prof. Nilsson säger i sin fauna. Honan med un- 

 garna skulle då under vägen någonstädes blifva efter. 



Svanen är en högst uppmärksam och rädd fogel, men 

 blir dock ofta skjuten under sitt vistande i Bohuslän, an- 

 tingen då han ligger på isen eller i de öppna ström- 

 marna. På förra stället händer ej sällan att jägaren med 

 häst och släde kan nalkas inom studsarchåll, och i vatt- 

 nen låter han lätt drifva sig (»gena» som det här heter) 

 nästan hvart man behagar, om den, som verkställer drif- 

 ningen, gör det med försigtighet och på tillbörligt afstånd, 

 samt ställer så till, att Svanen drifves mot vinden, eme- 

 dan han ej gerna låter jaga sig undan den, utan då hellre 

 uppflyger redan på längre afstånd, samt fällcs då lätt af 

 skytten, som ligger i föreåt vid en udde, holme eller 

 dylikt. 



Jag eger för närvarande en Svan af denna art i 

 tamt tillstånd, hvilken jag haft i trenne och hade förut 

 en i tvenne år. Båda blefvo temligen snart tama, sär- 

 deles den ena, hvilken ock i allmänhet var mildare till 

 lynnet, så att han t. o. m. utan ringaste motstånd låt en 

 tam Anser cinereus, som jag äfven egde, misshandla sig 

 rätt mycket. Ingendera har fällt ving- och stjcrtpennor 

 mer än hvartannat år, måhända till följe af fångenskapen, 



