83 



jande sommaren; men icke så de unga honorna, måhända Ejdcrn undanta- 

 gen, hvilka sällan synas till och dcrföre troligast redan värpt. 



Det bekanta hvisslande ljud, som den gamla Kniphannens vingar 

 låta höra under flygtcn, saknas alldeles hos den ungas, likasom alltid hos 

 honans, ända tills våren; men då begynner det något höras hos dem, som 

 mest förändrat ung-utseendet. Detta ljudets successiva utbildning är svårt 

 att förklara, då vingarna ej under tiden undergå någon synbar förändring 

 till konstruktionen. Ehuru Knipans födoämnen egentligen bestå i vat- 

 tenväxter, musslor, larver o. s. v., har jag likväl funnit henne om vintrarna, 

 här i Bohuslän, förtära små fisk, särdeles Gobius bipunctatus, i större mängd, 

 samt hennes kött, tillföljo dcraf?, smaka trän mot våren. 



F. glacialis Lin., känd i Bohuslän under namnet 

 »Strå», »Stråare», »Galdust», och norrut »Sjöflott», 

 kommer hit 1 medio af September och vistas här i stora 

 skaror långs hela kusten ända till slutet af April, samt i 

 mindre antal stundom något längre. Blott en enda gång, 

 den 11 Augusti 1837, har jag sett honom här om som- 

 maren. Det var en gammal hanne, i ren men mycket 

 utsliten drägt, hvilken sannolikt qvarblifvit här tillfölje af 

 någon åkomma. Omkring de yttre skären är Alfogelns 

 egentliga tillhåll, och der ser man honom ofta dykande i 

 de häftigaste bränningar, men då hafvet, i stränga vin- 

 trar, tillfryser, flytta de flesta längre bort och endast nå- 

 gra till de öppna strömmarne vid Oroust. Ogerna synes 

 Alfogcln äfven då öfvergifva denna kust, ty man finner 

 honom vid sådana tillfällen i ej ringa antal omkring de 

 yttersta skären, emot hvilkas stränder den i nästan stän- 

 dig rörelse af höjning och sänkning stadda isen sönder- 

 maler sig till en tjock ismörja, arbetande sig ned till bott- 

 nen genom denna tjocka massa efter sin föda. 



Anm.: Förhållandet ined de gamles drägtombyten, oberäknadt det att 

 älven honan af denna and har olika utseende om sommaren och vintern, 

 och de ungas utveckling öfverensstämmer alldeles med livad ofvanföre är 

 nämndt om Knipan, i livad ruggningen och tiden för den, samt de unga han- 

 narnes sinsemollan till utseendet olika öfvergångsdrägt beträffar. Den unga 

 hannens näbb liknar första hösten och vintern honans till grundfärgen, eller 



