85 



der Ful. clangula om alla unghaunar aiFuligula, Men/us o. s. v., frän sin fSrsU 

 liöst, den ena tidigare, den andra sednarn, oafbrutet till nästa höst, dä han 

 får sin utbildade vinterdrägt, nästan fullkomligt lik de äldres, och är fort- 

 plantningsfärdig i derpä följande eller sin andra vår, det vill säga ej fullt 

 tvä är gammal. Under sin första vinter hafva äfven de unga Ejderhannarne 

 en öfvergängsdrägt, i livilkcn knappast tvennc likna hvarandra och den ut- 

 bytes eller öfvergär, utan afbrott i ruggningen, i en sommardrägt som litet 

 eller intet är olik de gamles. NB. sedan äfven vingarna fällt och fatt de 

 hvita täckarue och innersta pennorna. Under ruggningstiden, och då isyn- 

 nerhet medan vingarna sakna till flygt dugliga pennor, äro alla Ejdrar, 

 såväl unga som gamla, ytterst försigtiga och rädda, samt vistas hela den ti- 

 den nästan uteslutande vid do allra yttersta skären. 



Herr Carl Ilolböll säger, i "Oruithologiske Bidrag till den Gröu- 

 landskc Fauna" införda i 4:de bandet af "Naturhistorisk Tidskrift af H. 

 -Kröyer", att " Somaleria aldrig mister sin Flyveferdighed" såsom "Kannorna 

 ved Undersläkten Anas og nogle Arter af Clangula" — hvilkot visar ott 

 väsendtligt och alldeles oväntadt misstag hos den, som annars med en sådan 

 noggrannhet som han observerat foglarnc. Icke allenast hannarna, utan äf- 

 ven honorna af Linnés Anas, Mergus, Colymbus, Vria och Alca, eller de 

 här under Ordo 7 och 10 upptagne arter, tappa alla vingpennor på samma 

 gång, en gäng om året, äfvensom dessas tackare; och sakna således flygför- 

 måga ända tills de nya hunnit nog utväxa, hvilkel vanligen inträffar efter 

 något öfver tre veckor. Do sex innersta vingpennorna fällas, såsom på an- 

 nat ställe redan är nämndt, tvenne gånger om året; första gången när som- 

 mardrägten, och andra gången när vinterdrägtcn anläggas. Oberäknadt det 

 ofvan anmärkta misstaget, öfverensstäinma hr HolbölFs iakttagelser för det 

 mesta med hvnd jag haft tillfälle observera om samma foglar. Om Ejdern, 

 se vidare af M. v. Wright i "Notiser ur Sällskapets pro Fauna et Flora Fcu- 

 nica förhandlingar, pag. 65." 



Anm. 2: F. sjicclabllis och Stclleri, hvilka någon gång anträffas på 

 Sveriges östra kust, och årligen i Finska viken, hafva mig veterligen aldrig 

 blifvit sedda bärstädes. Do taga således någon annan väg under flyttnin- 

 garna till och från den högre norden, deras sommartillhåll; månne rätt öf- 

 ver hela Finska landet till Hvita hafvet? i likhet mod Larus glaucus. Do 

 ftro inicllertid, så vidt jag känner, aldrig anträffade i do Finska insjöarna, 

 i hvilka de väl borde, likasom Ful. glacialis, hvila och äta -under färden. 



Mergus merganser Lin. förekommer i Bohusläns skär- 

 gård endast under vintern och våren, i ringa antal. Han 

 anländer hit vanligen i början af Januari och flyttar här- 

 ifrån i April, men någon gång ej förrän i Maj. Hans till- 



