87 



den hör dock till den närmare kännedomen om foglarucs lefnadsvauor, och 

 förtjcnar visserligen att blifva sä fullständigt kand som möjligt, och derföro 

 hnr jag ansett mig böra meddela äfven min erfarenhet och åsigt häri. Om 

 detta hos någon skulle väcka tvifvel om de gamla uppgifternas tillförlitlig- 

 het, samt hog att göra vidare observationer i saken, si är min afsigt vun- 

 nen med anmärkningen. " 



M. albellus Lin. Såväl unga som gamla individuer 

 anträffas, under kallare vintrar isynnerhet, ej sällan i de 

 öppna strömmarna mellan Oroust och Skaftölandet, dels 

 parvis, dels enstaka; men scdnarc än den 31:stc Mars 

 har jag ej observerat henne, ej heller tidigare än i Ja- 

 nuari. 



M. serrator Lin. förekommer från de innersta fjor- 

 darnc till de yttersta skären ganska talrik alla årstider 

 så länge vattnet är öppet. Då det tillfryser öfverallt, 

 utom i de starkare strömmarne, söker han dem. 



Anm. : Ilannarnc af intet slilgte äro sa svåra att erhålla i ron som- 

 mardrägt, som af Mertjw. Af albellus har jag ej sett någon, af merganser 

 blott en, men af terratot flera. Också var den gamla hanne af sistnämnde, 

 öfver hvilken jag på naturforskarmötet i Köpenhamn 1840 förevisade en 

 figur, i ej alldeles full sådan; sedan har jag likväl lyckats erhålla några 

 som varit det, åtminstone i det allra närmaste. Tiden för an- och afläggan- 

 det af sommardrägten inträffar mycket olika hos skiljda individuer. Hos som- 

 liga begynna sommardiägtsfjädrar, visande sig alltid först på hufvud och 

 hals, att framkomma redan i slutet af Mars, hos andra ej förrän i slutet af 

 Maj. Äfven synes denna ruggning gå långsamt för sig, jemförelsevis med 

 den till vintcrdrngten. Också har jag ännu den 3:dje Juli sett åtta gamla 

 hannar af etrraior i en (lock, bland hvilka några syntes ännu i nära ren 

 vinterdrägt, då do öfrige redan hade i det närmaste full sommardrägt. I 

 Augusti månad äro vingpennorna tappade hos hannarne, och härunder ses 

 desse, samlade i mindre flockar, mest vistas vid de aflägsna och yttre skären, 

 ytterst uppmärksamma och ftirsigtiga. Honorna tappa vingpennorna något 

 scdnare — i början af September kunna ej alla ännu flyga och hafva ej ut- 

 växta stjcrtpennor då. Flertalet af hannar begynner anlägga vinterdrägten 

 i slutet af September och får den utväxt, på nacktofsen nar, hvilken sist blir 

 fttrdig, inom November månad; fastän en eller annan träffas med nästan full 

 sommardrägt ännu i slutet af Oktober och början af November. 



UngbaDnarncs af slUgtet Mcrr/tis utveckling öfverensstämmer, som 

 förut är nämndt, med derna af Fuligula, och jag tillägger blott här, an- 



