90 



fuscus. Och den, 1. c. pag. 318, såsom i andra aret varande Larus canus, 

 är v ill ej annat än en i sitt första år; ty den unga canus får redan till 

 första vintern blågrå skuldror, alldeles lika med do gamla, och vinterdriigt 

 pä hufvud och hals, som de, samt i sin andra sommar, eller ett är gammal, 

 i utbildad dragt, med endast något smalare hvitt tvärband pä vingpennorna. 

 Min afsigt var från början att här meddela hvad jag trott mig med säker- 

 het kanna angående våra Måsarters utveckling, men jag ser mig nu, åtmin- 

 stone för denna gång, nödsakad afstå dcrifrån, till följe af brist pä tid och 

 ämnets vidlyftighet. Jag vill endast nämna i förbigående, att jag ej funnit 

 något annat kännetecken, hvarvid man med säkerhet kan fästa sig, än vid 

 vingpennorna, hvilka ombytas blott en gång, och det inom en kortare tid, 

 hvarje år, vid bestämmandet af Måsarnes ålder under utvecklingstiden; sär- 

 deles de störres, såsom marinus, an/enlalus och fuscus. 



L. argentatus Brun. är måhända den talrikaste af 

 slägtct i denna skärgård. Han vistas visserligen företrä- 

 desvis vid de yttre skären, men träffas äfven i de inre 

 fjordarne t. o. m. häckande i mindre antal. Han är den 

 af Måsarne, som i största antal ses här, äfven under vin- 

 tern, och det synes att endast få, om ens någon, lemna 

 oss denna tid. Deras föda utgöres då för det mesta af 

 sjöstjernor, hvilka de fånga vid de grunda stränderna. 



Anm. : Vintcrdrägtcn anUigges på mycket olika tid ; somliga få den 

 redan i början af September, då andra ännu hafva ren sommardrägt, och 

 sommardrägten likaså. Redan den 15:de Februari har jag erhållit några 

 som förlorat vintcrdeägten och andra den 2G Maj med (len i behåll. 



Ungar, både flygväxta och nykläckta, har jag funnit den 20 Juli. 



L. glaucus Brun. synes högst sällan besöka Bohus- 

 länska skärgården. Jag har blott sett och skjutit ett par 

 ungfoglar, i deras första vinter, hvilka sannolikt tillhörde 

 samma kull: hannen den 9:de December 18.37 och ho- 

 nan den 12:tc Januari 1 838 j sedan hon i flera dagar vi- 

 sat sig på samma ställe, hvarest den förra fälldes. 



Anm.: Det flr besynnerligt att denna fogel ej oftare under vintern be- 

 söker denna skärgård, då han årligen samma tid förekommer tcmligen all- 

 män i den lika sydligt belägna finska viken. Se härom af M. v. Wright i 

 "Notiser ur Sällskapets pro Fauna et Flora Fennica förhandlingar", pag. 

 58 o. f. 



